Справа № 456/3098/26
Провадження № 2-а/456/59/2026

РІШЕННЯ
іменем України

29 червня 2026 року           місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Писарева О.Ю.,
при секретарі судового засідання Стасів О.Я.,
з участю представника позивача Струтинської Ю.М.
представника відповідача Цьороха Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Стрий адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Підстава позову (позиція позивача). 
Представник позивача Струтинська Юлія Миколаївна звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №2298/26 від 27.05.2026 року винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності; судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позову покликається на те, що «26» травня 2026 року, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), полковником ОСОБА_2 винесено постанову №2298/26 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Щодо фактичних обставин справи повідомляє, що: 11.09.2025 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову №R72419 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210 КУпАП. Цією постановою на ОСОБА_1 було накладено штраф у сумі 17 000 гривень та зазначено, що на підставі ст. 283 КУпАП постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом 10 календарних днів після набрання нею чинності 50% розміру штрафу. На виконання вказаної постанови, 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 сплачено 8 500 гривень, що підтверджується квитанцією №E0HT-H931-M7TC-4TK7 від 22.09.2025 року та скриншотом із мобільного застосунку «Резерв+». У подальшому в мобільному застосунку «Резерв +» ОСОБА_1 з`явилась інформація про «Порушення правил військового обліку». Причина розшуку була вказана як «не прибули за повісткою до ТЦК та СП». Проте, ОСОБА_1 не отримував жодних повісток за місцем свого фактичного проживання, а також відповідно до актуального законодавства України вчинив усі належні від себе дії, для інформування про зміну будь-яких військово-облікових даних, відтак, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП. У зв`язку з цим, 17.12.2025 року представником Позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 була надіслана заява щодо закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 210, 210-1, на підставі ст. 38 КУпАП. Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №19604 від 18.12.2025 року було повідомлено, що на підставі зібраних у справі доказів, встановлено факт неналежного оповіщення ОСОБА_1 про прибуття за повісткою №4865044 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 09 год. 00 хв. 25 вересня 2025 року для уточнення даних. У зв`язку з цим, у ІНФОРМАЦІЯ_4 були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а тому 17 грудня 2025 року була винесена постанова №R259286 про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ст. 247 КУпАП. Проте, в подальшому, у мобільному застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 з`явилась інформація про «Порушення правил військового обліку». Причина розшуку вказана як «не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК», при цьому датою звернення до Національної поліції зазначено 30.04.2026 рік. У відповідь на адвокатський запит представника позивача надійшов лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким було повідомлено про те, що ним вирішується питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Суть порушення полягає в тому, що ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію. Проте, ОСОБА_1 не отримував жодних повісток за місцем свого фактичного проживання або інших належним чином оформлених повідомлень щодо обов`язку пройти військово-лікарську комісію. Відсутність відповідного виклику свідчить про те, що ТЦК та СП не здійснив передбачені законом дії для належного повідомлення ОСОБА_1 , а відтак не виконав належним чином свою законну вимогу щодо направлення повістки. Таким чином, у ОСОБА_1 не виникло юридичного обов`язку з`явитися на ВЛК, відтак, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210, 210-1 КУпАП. З цих підстав, 23.05.2026 року представником позивача на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 була скерована заява щодо закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 210, 210-1, на підставі ст. 38 КУпАП. 26.05.2026 року, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №2298/26 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, про наявність якої йому стало відомо 27.05.2026 року. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 гривень, 00 коп. Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 зазначено повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню (постановою №R72419 від 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, штраф у розмірі 8.500,00 гривень сплачений ОСОБА_1 22 вересня 2025 року). Проте, 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 сплачено 8 500 гривень (50% від 17 000 грн.), а отже постанова про накладення штрафу вважається виконаною. Виконана постанова свідчить про те, що особа понесла передбачену законом відповідальність та погасила її в установленому порядку. Після належного виконання постанови правові наслідки стягнення вважаються такими, що реалізовані. Постановою №R259286 від 17 грудня 2025 року провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 247 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. За таких умов будь-які посилання на цей епізод як елемент «систематичності» або «повторності» позбавлені правової підстави. Окрім цього, важливим є те, що позивачу лише відомо про складену постанову за справою про адміністративне правопорушення, із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ознайомлений. З огляду на те, що до постанови про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість отримання персональних даних щодо нього держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом взаємодії із інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, визначені частиною 3 статті статті 14 Закону України, підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП - відсутні. Постанова, прийнята без складання протоколу у встановленому порядку та без забезпечення участі особи у розгляді справи, є незаконною, оскільки позбавляє особу можливості реалізувати права, гарантовані статтею 268 КУпАП, - право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання. Протягом 5 днів після прийняття рішення згідно ч.7 ст. 139 КАС України позивачем буде подано заяву про розподіл судових витрат (судовий збір та витрати на правову допомогу).
У відповіді на відзив представник позивача додатково зазначив, що лист-повідомлення № 8237 від 13 травня 2026 року, надісланий на електронну адресу, не є повісткою у розумінні ст. 21 Закону № 2232-XII та відповідного Порядку направлення повісток. Цей документ є відповіддю на адвокатський запит, а не офіційним процесуальним повідомленням у рамках провадження про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа може розглядатися за відсутності особи лише за наявності даних про своєчасне її сповіщення саме про дату, час та місце розгляду справи - окремим офіційним документом, а не листом-відповіддю на адвокатський запит. 26 травня 2026 року представником Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 була подана заява щодо закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП з детальним правовим обґрунтуванням. Ця заява свідчить про те, що сторона захисту ознайомилась з матеріалами справи та реалізувала своє право на заперечення. Проте відповідач, прийнявши оскаржувану постанову, жодним чином не відреагував на доводи адвоката та не виклав у постанові підстави, з яких ці доводи відхиляються. Відсутність Позивача на розгляді справи позбавила його можливості реалізувати права, гарантовані ст. 268 КУпАП, - право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. 
В судовому засіданні представник позивача адвокат Струтинська Ю.М. позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та відзиві. Додатково звернула увагу на повторне притягнення позивача за одне і теж саме адміністративне правопорушення.
Позиція відповідача. У відзиві на позовну заяву представник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 просить суд постанову № 2298/26 від 26 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення. В обґрунтування відзиву зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 з 4 листопада 2019 року як військовозобов`язаний. Відповідно до п. 34 облікової картки ОСОБА_1 , 5 квітня 2019 року він пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 за наслідками якого визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час за гр. І ст. 62а розкладу хвороб. Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, оголошено та розпочато проведення загальної мобілізації, дія якого продовжувалась неодноразово відповідними нормативними актами. 21 березня 2024 року прийнято Закон України № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набрав чинності 4 травня 2024 року. У редакції Закону № 4235-IX від 12 лютого 2025 року п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Позивач у віці від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатним до військової служби у військовий час до набрання чинності зазначеним Законом і не має встановленої інвалідності, належить до категорії осіб, на яких поширюється обов`язок, передбачений зазначеною нормою. Докази того, що Позивач у строк до 5 червня 2025 року пройшов повторний медичний огляд військово-лікарською комісією або хоча б самостійно звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію, відсутні. 30 квітня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_3 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесено відомості щодо ОСОБА_1 як такого, що не пройшов (відмовився від проходження) військово-лікарську комісію, з підставою пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», а також в облікову картку (п. 35 «Службові відмітки» додатку № 1) внесені відомості щодо справи про адміністративне правопорушення за № F4332878. В цей же день у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між ЄДРПВР та єдиною інформаційною системою МВС України ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслано звернення № Е5179019 до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області щодо адміністративного затримання та доставлення позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 12 травня 2026 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов запит адвоката Струтинської Ю.М., в інтересах Позивача, з вимогою надати інформацію про надсилання ОСОБА_1 повістки для проходження ВЛК, а також щодо формування ІНФОРМАЦІЯ_3 направлення на проходження ВЛК. Листом-повідомленням № 8237 від 13 травня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_3 надав вичерпну відповідь, в якій з посиланням на нормативно-правові акти зазначив, що Позивач не виконав обов`язку щодо проходження повторного медичного огляду військово-лікарською комісією у термін до 5 червня 2025 року, у зв`язку з чим він викликається до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 10 год. 00 хв. 26 травня 2026 року для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаний лист був скерований адвокату Струтинській Ю.М. (на електронну адресу зазначену у запиті) та ОСОБА_1 (на електронну адресу зареєстровану ОСОБА_1 у ЄДРПВР) та отриманий ними, про що свідчать відповідні підтвердження електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_4 . 26 травня 2026 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява адвоката Струтинської Ю.М., в інтересах Позивача, про закриття справи про адміністративне правопорушення з підстав викладених в позовній заяві. Аргументи, викладені в заяві адвоката Струтинської Ю.М., були враховані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Матеріалами справи підтверджено, що Позивач, перебуваючи у віці 27 років (станом на 04 травня 2024 року день набрання чинності Законом № 3621-IX ), будучи визнаним обмежено придатним до військової служби (непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час), належав до категорії осіб, на яких поширювався обов`язок проходження повторного медичного огляду до 5 червня 2025 року. Доказів виконання цього обов`язку проходження повторного медичного огляду або принаймні самостійного звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію у встановлений строк Позивачем суду не надано. Обов`язок проходження повторного медичного огляду до 5 червня 2025 року покладено на Позивача безпосередньо законом, а не залежить від факту отримання ним повістки. Як видно з п. 35 додатку № 1 (облікова картка) 29 серпня 2025 року зареєстрована справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Суть цього правопорушення є аналогічною до справи, що розглядається у Стрийському міськрайонному суді, а саме: ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним не пройшов повторний медичний огляд до 5 червня 2025 року. Скориставшись правом на пільгову оплату штрафу, ОСОБА_1 , відповідно до встановленого ст. 279-9 КУпАП алгоритму, визнав факт правопорушення, надіслав через застосунок Резерв + до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву, отримав постанову № R72419 від 11 вересня 2025 року та оплатив штраф у розмірі 8.500,00 гривень. Таким чином, висновок про врахування обставини, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 є обґрунтованим, доведений документально, а тому врахований та застосований при прийнятті рішення про покарання Позивача правомірно. Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику. Як видно з долучених документів ОСОБА_1 та його адвокат були повідомлені про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак не з`явились до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому застосування вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП при розгляді справи не суперечило вимогам законодавства.
В судовому засіданні представник відповідача Цьорох Ю.Р. позовні вимоги заперечив, покликаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що постановою від 11.09.2025 № R72419 позивача вже було притягнуто до відповідальності за це ж правопорушення, однак вважає можливим його притягнення необмежену кількість разів за це ж порушення в межах річного строку від 5 червня 2025 року.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Відповідно до військово-облікового документу ОСОБА_1 , сформованого в застосунку Резерв+, він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , 05.04.2019 року він визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час /а.с. 12/.
Згідно з постановою №2298/26 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2026 року, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 як військовозобов`язаний, поштова адреса якого зазначена при уточнені персональних даних. Як вбачається з облікової картки ОСОБА_1 останній 5 квітня 2019 року пройшов військово-лікарську комісію в умовах ІНФОРМАЦІЯ_7 , за результатами якої був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним до військової служби у воєнний час. Відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває у статусі порушника військового обліку, а саме як військовозобов`язаний, який не пройшов військово-лікарську комісію, чим порушив п. 2 розділу 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», яким приписано, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. 13 травня 2026 року на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_1 , адресу електронної пошти (e-mail:; ІНФОРМАЦІЯ_8 ), задекларовану ним при уточнені даних, скеровано повідомлення (виклик) про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, який відбудеться 26 травня 2026 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . На визначену дату та час ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, заяв та клопотань про причину неприбуття від останнього не надходило. 26 травня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява адвоката Струтинської Ю.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про закриття справи щодо нього про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. У вказаній заяві відсутнє прохання (клопотання) про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також не повідомлено причин неявки ОСОБА_1 на визначені місце, дату та час. Вказана заява була долучена до матеріалів справи та розглянута при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . У вказаній постанові зроблено висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, тобто порушення правил військового обліку вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 , не пройшов військово-лікарську комісію до 5 червня 2025 року. Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню (постановою № R72419 від 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, штраф у розмірі 8500,00 гривень сплачений ОСОБА_1 22 вересня 2025 року). Даною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 гривень /а.с. 20-21/.
Згідно з постановою №R72419 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 11.09.2026 року, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 , за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов(ла) (відмовився(лась) від проходження) ВЛК (п.2 розділу II ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист", встановлений абзацом сьомим частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин (громадянка) ОСОБА_1 скоїв(ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210 КУпАП, накладено на нього штраф у сумі 17000.00 грн. У разі сплати протягом 10 днів з дня набрання постановою законної сили постановою не менше, ніж 50 відсотків розміру штрафу, постанова вважатиметься виконаною.
22 вересня 2025 року ОСОБА_1 сплачено 8 500 гривень, що підтверджується квитанцією №E0HT-H931-M7TC-4TK7 від 22.09.2025 року /а.с. 13/ та скриншотом із мобільного застосунку «Резерв+» /а.с. 12 зворот/.
Норми права, що підлягають застосуванню, мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Диспозиція цієї статті є бланкетною та відсилає до спеціального законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини щодо оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
Згідно з абзацом 4 частини першої статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до абзацу 4 частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.
Отже, положеннями вищевказаних нормативно-правових актів встановлено обов`язок військовозобов`язаних громадян України проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби.
Законом України «Про внесенні змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-ІХ від 21.03.2024 виключено таку підставу для зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3621-IX передбачено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 04 лютого 2025 року) підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
15 лютого 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 4235-ІХ від 12.02.2025 (далі - Закон № 4235-ІХ), яким внесені зміни до Закону № 3621-IX та пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2025 № 519 внесені зміни до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 зі змінами, зокрема абзац другий пункту 69 викладено в такій редакції: «Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію».
Системний аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що обов`язок з проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби покладається на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності вказаним вище Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю). Вказані громадяни зобов`язані до 05 червня 2025 року самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача про те, що йому не надсилалися ні повістка про виклик з метою проходження медичного огляду, ні направлення на ВЛК, оскільки в даному випадку до спірних відносин підлягають застосуванню викладені вище спеціальні норми, які порівняно із загальною нормою, передбачають самостійне звернення до відповідного ТЦК та СП для отримання направлення на ВЛК, без попереднього виклику повісткою.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 востаннє проходив ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби 5 квітня 2019 року та його статус визначений як «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час». Вказану обставину позивач не заперечує.
Отже, з огляду на процитовані судом вище приписи Закону № 3621-IX та Порядку № 560, на позивача, як на громадянина України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, який з 05.04.2019 мав статус обмежено придатного та не проходив повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за відсутності доказів визнання його в установленому порядку особою з інвалідністю), поширювався обов`язок до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно ініціювавши проходження військово-лікарської комісії шляхом особистого звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста. Позивач таких дій не вчинив. 
За це порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановою від 11.09.2026 року № R72419 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., 50 відсотків розміру якого було сплачено ОСОБА_1 протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили, а тому згідно положень ст. 300-3 КУпАП дана постанова вважається виконаною.
В подальшому, оскаржуваною по даній справі постановою №2298/26 від 26.05.2026 ОСОБА_1 знову притягнуто до відповідальності за вчинення цього ж правопорушення та накладено стягнення у сумі 25500 гривень.
Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Оскільки, матеріали справи свідчать, що відносно позивача складено дві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за непроходження ВЛК до 05 червня 2025 року, тобто постанова від 11.09.2026 року № R72419 та постанова від 26.05.2026 №2298/26, тому суд робить висновок, що ОСОБА_1 був двічі притягнений до адміністративної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення.
Накладення двох адміністративних стягнень за одне й те саме діяння суперечить вимогам ст. 61 Конституції України та свідчить про протиправність дій суб`єкта владних повноважень.
Щодо решти доводів сторін суд зазначає, що враховуючи рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".
Внаслідок вказаного, решта доводів сторін є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують основного висновку суду.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, спірна постанова є протиправною, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, а провадження в адміністративній справі про притягнення його до відповідальності - закриттю.
За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа № 543/775/17), розмір судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення, за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 532,48 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з понижуючим коефіцієнтом 0,8 згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Оскільки, при подачі адміністративного позову, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1065,00 грн., то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадку внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 229, 268-271, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову №2298/26 від 26.05.2026 року винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500,00 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;
Повний текст судового рішення виготовлено 29.06.2026.

Головуючий суддя    О. Ю. Писарев