ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року м. Львів	справа № 380/10985/25	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Приватного малого підприємства «Скела» про стягнення податкового боргу в сумі 67019,30 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Приватного малого підприємства «Скела» (відповідач), в якому просить: 
- задоволити позовні вимоги та стягнути з Приватного малого підприємства «Скела» (ЄДРПОУ 23041622) до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 67 019,30 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 3373,95 грн та з податку на додану вартість у сумі 63645,35 грн, що разом становить 67019,30 грн. Вказаний податковий борг відповідача виник на підставі поданих платником податкових декларацій, уточнюючих розрахунків, винесених ГУ ДПС у Львівській області податкових повідомлень-рішень, а також нарахованої пені. Зазначає, що податковий орган виніс податкову вимогу, яку надіслав на адресу платника податків. Позивач стверджує, що станом на сьогодні суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Оскільки платником податків не вживаються заходи щодо погашення наявної у нього заборгованості, просить стягнути її у судовому порядку.
Ухвалою суду від 03 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Вимоги цієї ухвали позивач виконав 10 червня 2025 року.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 16 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що існування податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 56 426,23 грн ПМП «Скела» не визнає та заперечує проти безпідставного його нарахування позивачем, оскільки зазначений податковий борг позивач формує зокрема з суми пені нарахованої на податкове повідомлення-рішення № 0001172301/0 від 07.06.2010. Відповідач стверджує, що податковий орган протягом 2019 - 2021 років безпідставно нарахував пеню в розмірі 57 176,19 грн на заборгованість за податкове повідомлення-рішення № 0001172301/0 від 07.06.2010, яка ще у травні 2017 року набула статусу «безнадійної», у зв`язку зі спливом 1095 днів відповідно до ст. 102 ПК України, та згодом була офіційно списана за рішенням суду. Згідно із п. 101.1 ст. 101 ПК України, списанню підлягає безнадійний борг разом із пенею, а п. 57.4 ст. 54 ПК України вимагає скасування пені, нарахованої на скасовані/списані зобов`язання. Відповідач стверджує, що усі поточні платежі, які ПМП «Скела» перераховувало до бюджету на підставі нових податкових декларацій (за 2021 - 2022 роки), інформаційна система ДПС автоматично спрямовувала на погашення незаконно обліковуваної, на думку відповідача, пені. Водночас, ПМП «Скела» визнає та не заперечує грошові зобов`язання не сплачені у встановлений строк, наявність податкового боргу в сумі 10 593,07 грн. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Львівській області до Приватного малого підприємства «Скела» про стягнення податкового боргу по податку на додану вартість в частковій сумі 56 426,23 грн.
28 липня 2025 року представник Головного управління ДПС у Львівській області подав до суду відповідь на відзив, у якій просить повністю задовольнити позовні вимоги, стверджуючи, що через COVID-карантин та введення воєнного стану строки примусового стягнення для ДПС не спливли, а підприємство свідомо не сплачує податки. Покликається на позицію Верховного Суду у постанові від 18.10.2022 у справі № 904/10083/15, де викладено правовий висновок про те, що з системного аналізу пункту 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» та пункту 102.9 статті 102 Податкового кодексу України убачається, що зупинення перебігу зазначених строків розпочалося з 18.03.2020 та не припинилося у зв`язку із прийняттям Закону України № 2120-IX від 15.03.2022, з огляду на доповнення цим самим Законом статті 102 Податкового кодексу України пунктом 102.9, а тому не переривався і перебіг строку такого зупинення. Просить суд задовольнити позовні вимоги.
Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Ідентифікаційних даних, Приватне мале підприємство «Скела» (код ЄДРПОУ 23041622) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області, зареєстроване за адресою вул. Повітряна, буд. 2-Б, м. Львів та має відкриті рахунки в установах банків.
Згідно із довідкою про заборгованість від 19.05.2025 №5577/5/13-01-13-02, Приватне мале підприємство «Скела» має податковий борг перед бюджетом у загальній сумі 67019,30 грн.
Суд встановив, що податковий борг відповідача по податку на прибуток становить 3373,95 грн та виник на підставі:
- податкової декларації з податку на прибуток підприємств №18022658 від 25.05.2022 на суму 415,95 грн;
- податкової декларації з податку на прибуток підприємств №7202443 від 10.03.2023 на суму 918,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №11701/13-01-04-07 від 21.03.2024 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №0/17775/13-01-04-08 від 23.04.2025 на суму 1020,00 грн.
Податковий борг відповідача по податку на додану вартість становить 63645,35 грн та виник на підставі:
- податкової декларації з податку на додану вартість №9352568206 від 22.11.2021 на суму 1837,00 грн;
- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість №9377724254 від 01.10.2021 на суму 760,00 грн;
- податкової декларації з податку на додану вартість №9387170699 від 20.12.2021 на суму 3346,00 грн;
- податкової декларації з податку на додану вартість №9421185303 від 18.01.2022 на суму 8994,00 грн;
- податкової декларації з податку на додану вартість №9133807519 від 20.07.2022 на суму 3920,00 грн;
- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість №9076535615 від 01.07.2022 на суму 1729,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №30175/13-01-04-07 від 10.07.2024 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №51188/13-01-04-07 від 27.11.2024 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №005205/13-01-04-08 від 10.02.2025 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №0140018/13-01-04-08 від 31.03.2025 на суму 2119,12 грн;
- податкового повідомлення-рішення №014008/13-01-04-08 від 31.03.2025 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №018351/13-01-04-08 від 25.04.2025 на суму 1020,00 грн;
- пені, нарахованої на податкове повідомлення-рішення №0001172301/0 від 07.06.2010 року в сумі 35706,60 грн;
- пені, нарахованої на податкове повідомлення-рішення №0097955005 від 06.11.2019 року в сумі 133,63 грн.
05 лютого 2024 року контролюючий орган виставив Приватному малому підприємству «Скела» податкову вимогу №0001823-1302-1301, згідно з якою загальна сума податкового боргу платника податків станом на 04 лютого 2024 року становить 59431,18 грн. Указану податкову вимогу надіслано відповідачу рекомендованим листом на адресу його місцезнаходження (вул. Повітряна, буд. 2-Б, м. Львів) та отримано 12.02.2024 особисто.
Уважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.
Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи. 
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. 
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 54.1. статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України). 
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Як встановлено в абзаці 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, податкове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З аналізу наведених положень законодавства слідує, що у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Суд встановив, що 07 червня 2010 року Державна податкова інспекція винесла податкове повідомлення-рішення (ППР) № 0001172301/0, яким визначила для ПМП «Скела» грошове зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) у сумі 167 214, 00 гривень.
Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.03.2013 у справі № 2а-8560/10/1470 відмовлено у задоволенні позову ПМП «Скела» про визнання протиправним та скасування повідомленням-рішенням від 07.06.2010 № 00001172301/0.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014 у справі № 2а-8560/10/1470 апеляційну скаргу ПМП «Скела» залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.03.2013 - без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/38817525).
Відтак, з 13 травня 2014 року податкове зобов`язання підприємства в сумі 167 214,00 грн набуло статусу узгодженого.
Надалі, 08 жовтня 2018 року Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 1440/1763/18 за позовом ГУ ДФС у Миколаївській області до ПМП «Скела», яким повністю відмовив податковому органу в задоволенні позову про стягнення 168 814,31 грн, а ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 1440/1763/18, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року повернуто скаржнику.
У вказаному рішенні суду від 08 жовтня 2018 року у справі № 1440/1763/18, яке набрало законної сили 11 грудня 2018 року, встановлено, що з 13.05.2014 у відповідача виникло узгоджене зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 167 214,00 грн, оскільки постанова Миколаївського окружного адміністративного суду у справі 2а-8560/10/1470, набрала законної сили 13.05.2014, саме це є датою узгодження та виникнення податкового боргу у відповідача з податку на додану вартість в сумі 167 214,00 грн, а не як помилково вважає позивач з 19.10.2016. 1095 днів, визначених ст.102 ПК України, у такому разі спливають 13.05.2017.
Надалі, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 400/5965/20 (дата набрання законної сили 16.09.2021), позов приватного малого підприємства «Скела» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління ДПС у Миколаївській області списати безнадійний податковий борг приватного малого підприємства «Скела» з податку на додану вартість у сумі 167 034,53 грн та зобов`язано здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника ПМП «Скела» шляхом виключення із інтегрованої картки платника суми боргу з податку на додану вартість в розмірі 167 034,53 грн.
Рішенням у даній справі встановлено, що податковий борг ПМП «Скела» з податку на додану вартість в сумі 167 034,53 грн виник на підставі податкового повідомлення-рішення №0001172301/0 від 07.06.2010 року. З аналізу вищенаведеного та враховуючи відсутність доказів стягнення податковим органом вказаної суми податкового боргу, податковий борг з податку на додану вартість у сумі 167 034,53 грн набув статусу безнадійного, оскільки минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України (1095 днів) для його стягнення, а тому такий податковий борг підлягає списанню контролюючим органом у відповідності до Порядку №577.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із п. 4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі, якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
За змістом пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Положеннями пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України визначено, що під терміном «безнадійний» розуміється: - податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута (підпункт 101.2.1); - податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку (підпункт 101.2.2); - податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу (підпункт 101.2.3); - податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (підпункт 101.2.4); - податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду (підпункт 101.2.5); - податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури (підпункт 101.2.6).
Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що статтею 102 Податкового кодексу України встановлено універсальний граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами податкової перевірки, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу (аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16, від 04.09.2018 у справі № 813/4430/16, від 19.09.2019 у справі № 910/11620/18, від 31.10.2019 у справі № 925/1242/15, від 05.12.2019 у справі № 910/1678/19).
У разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий борг, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу (висновок, викладений у постанові Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16).
Покликання позивача на позицію Верховного Суду у постанові від 18.10.2022 у справі № 904/10083/15, суд відхиляє, з огляду на те, що у даному рішенні закріплено правовий висновок щодо обчислення строків, зокрема про те, що зупинення перебігу строків контролюючих органів розпочалося з 18 березня 2020 року і не припинялося у зв`язку із прийняттям законодавчих змін під час воєнного стану, тому строки давності не переривалися.
Законом України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 18 березня 2020 року) підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено, зокрема, пунктом 52-2, яким, серед іншого, встановлено, що на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
В даному ж випадку 1095 днів, визначених ст. 102 Податкового кодексу України, протягом яких податковий борг міг бути стягнутий, спливли 13.05.2017. Відтак з цієї дати податковий борг з податку на додану вартість, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0001172301/0 від 07.06.2010 року набув статусу «безнадійний» і підлягав списанню контролюючим органом самостійно разом з пенею та штрафними санкціями, нарахованими на нього.
Однак контролюючий орган не здійснив списання безнадійного податкового боргу, а продовжував його обліковувати в інтегрованій картці платника ПМП «Скела» та нараховував на нього пеню до винесення рішення суду у справі № 904/10083/15.
Фактично безнадійний податковий борг ПМП «Скела» з податку на додану вартість, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0001172301/0 від 07.06.2010 року, на виконання рішення суду у справі № 904/10083/15 списано та здійснено коригування даних в інтегрованій картці платника лише 15.11.2021.
Отже, оцінюючи обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення податкового боргу в загальній сумі 67 019,30 грн, суд дійшов висновку, що частина цих вимог, а саме нарахована пеня за податковим повідомленням-рішенням № 0001172301/0 від 07.06.2010 в розмірі 35 706,60 грн, є безпідставними.
Адже, суд повторно наголошує, що строк, визначений ст. 102 Податкового кодексу України, сплив ще 13.05.2017 і саме з цієї дати податковий борг з податку на додану вартість, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 0001172301/0 від 07.06.2010 року набув статусу «безнадійний» і підлягав списанню контролюючим органом самостійно разом з пенею та штрафними санкціями, нарахованими на нього, в тому числі у розмірі 35 706,60 грн.
Оскільки позивачем не надано належних та правомірних обґрунтувань щодо правильності та законності нарахування пені у зазначеному розмірі, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення податкового боргу в розмірі 31 312,70 грн по податку на прибуток та по податку на додану вартість, який виник на підставі:
- податкової декларації з податку на прибуток підприємств №18022658 від 25.05.2022 на суму 415,95 грн;
- податкової декларації з податку на прибуток підприємств №7202443 від 10.03.2023 на суму 918,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №11701/13-01-04-07 від 21.03.2024 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №0/17775/13-01-04-08 від 23.04.2025 на суму 1020,00 грн;
- податкової декларації з податку на додану вартість №9352568206 від 22.11.2021 на суму 1837,00 грн;
- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість №9377724254 від 01.10.2021 на суму 760,00 грн;
- податкової декларації з податку на додану вартість №9387170699 від 20.12.2021 на суму 3346,00 грн;
- податкової декларації з податку на додану вартість №9421185303 від 18.01.2022 на суму 8994,00 грн;
- податкової декларації з податку на додану вартість №9133807519 від 20.07.2022 на суму 3920,00 грн;
- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість №9076535615 від 01.07.2022 на суму 1729,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №30175/13-01-04-07 від 10.07.2024 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №51188/13-01-04-07 від 27.11.2024 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №005205/13-01-04-08 від 10.02.2025 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №0140018/13-01-04-08 від 31.03.2025 на суму 2119,12 грн;
- податкового повідомлення-рішення №014008/13-01-04-08 від 31.03.2025 на суму 1020,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення №018351/13-01-04-08 від 25.04.2025 на суму 1020,00 грн;
- пені, нарахованої на податкове повідомлення-рішення №0097955005 від 06.11.2019 року в сумі 133,63 грн, суд враховує наступне.
Як заначено вище, у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання та не оскарження у зазначений строк відповідного рішення контролюючого органу, таке податкове зобов`язання вважається узгодженим. А грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Отже, податкові зобов`язання, визначені згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств №18022658 від 25.05.2022 на суму 415,95 грн; податкової декларації з податку на прибуток підприємств №7202443 від 10.03.2023 на суму 918,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість №9352568206 від 22.11.2021 на суму 1837,00 грн; уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість №9377724254 від 01.10.2021 на суму 760,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість №9387170699 від 20.12.2021 на суму 3346,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість №9421185303 від 18.01.2022 на суму 8994,00 грн; податкової декларації з податку на додану вартість №9133807519 від 20.07.2022 на суму 3920,00 грн; уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість №9076535615 від 01.07.2022 на суму 1729,00 грн, є самостійно визначені платником податків – ПМП «Скела», набули статусу узгодженого податкового боргу та підлягають стягненню, у встановленому Податковим кодексом України порядку.
Разом з тим, ураховуючи те, що доказів оскарження податкових повідомлень-рішень винесених Головним управлінням ДПС у Львівській області №11701/13-01-04-07 від 21.03.2024; №0/17775/13-01-04-08 від 23.04.2025; №30175/13-01-04-07 від 10.07.2024; №51188/13-01-04-07 від 27.11.2024; №005205/13-01-04-08 від 10.02.2025; №0140018/13-01-04-08 від 31.03.2025; №014008/13-01-04-08 від 31.03.2025; №018351/13-01-04-08 від 25.04.2025 та пені в сумі 133,63 нарахованої на податкове повідомлення – рішення №0097955005 від 06.11.2019, в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача із цим позовом до суду та станом на момент розгляду цієї справи заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу.
Доказів на спростування вказаного факту відповідачем не надано.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. 
Докази вжиття Приватним малим підприємством «Скела» заходів щодо погашення податкового боргу в сумі 31 312,70 грн у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. 
Водночас податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
Суд встановив, що на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України 05 лютого 2024 року контролюючий орган виставив Приватному малому підприємству «Скела» податкову вимогу №0001823-1302-1301, указану податкову вимогу надіслано відповідачу рекомендованим листом на адресу його місцезнаходження (вул. Повітряна, буд. 2-Б, м. Львів) та отримано 12.02.2024 особисто.
Доказів оскарження й скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано, а судом не встановлено.
Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу платника податків за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Отже, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.
З огляду на наведене, а також ураховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу в сумі 31 312,70 грн (67 019,30 грн – 35 706,60 грн), а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги надіслання контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ПМП «Скела» суми заборгованості у розмірі 31 312,70 грн.
Стосовно вимог відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву щодо зобов`язання ГУ ДПС у Львівській області скасувати нараховану пеню та здійснити коригування даних платника податку на додану вартість в інтегрованій картці ПМП «Скела» в сумі 57 176,19 грн, суд зазначає, що такі можуть бути предметом окремого судового оскарження. 
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Одночасно з цим в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отож, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 805/528/17-а (адміністративне провадження № К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно із принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, у належний спосіб, відповідно до вимог абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, ЄДРПОУ 43968090) до Приватного малого підприємства «Скела» (вул. Повітряна, 2Б, м. Львів, 79025, ЄДРПОУ 23041622) про стягнення податкового боргу в сумі 67 019,30 грн - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного малого підприємства «Скела» (вул. Повітряна, 2Б, м. Львів, 79025, ЄДРПОУ 23041622) до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 31 312,70 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 05 червня 2026 року. 

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна