Провадження № 3/742/693/26 
Єдиний унікальний № 742/3222/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді      Павлова В.Г., 
при секретарі судових засідання     Рубан Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Прилуцького РВП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , 

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:
09.06.2026 р. о 11 год. 06 хв. в м. Прилуки по вул. Перемоги178, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Tact AF-30, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів.
Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп’яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. 
За таких обставин та з огляду на те, що при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, а також, за результатом вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , який будучи обізнаним, що відносно нього 09.06.2026 р. складено протокол про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що має наслідком притягнення до відповідальності, згідно норм передбачених КУпАП і по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, аби з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, заходів для явки до суду не вжив, письмових заперечень проти протоколу не подав.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає поведінку учасника процесу такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення проти безпеки дорожнього руху. 
З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності  ОСОБА_1 . 
Окрім того, суд враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, а  ОСОБА_1 не позбавлений права в разі незгоди з ним ініціювати його апеляційне оскарження.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Приписами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.
Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.
В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. 
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час розгляду справи матеріалів, а саме: протоколом від 09.06.2026 року про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №688050 та відеозаписом до нього; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2026 року; довідкою САП ВВГ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про те ОСОБА_1 посвідчення водія отримував НОМЕР_1 від 11.11.2008 року.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
З дослідженого відеозапису з відео-реєстратору поліцейського, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи функції водія, та маючи явно виражені ознаки наркотичного сп`яніння, усвідомлено відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Суд знаходить обґрунтованою пропозицію інспекторів поліції відносно водія ОСОБА_1 щодо проходження відповідного огляду, оскільки виявлені ними у водія ознаки наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, також з урахуванням його пояснень про вживання метадону, не є удаваними та мають об`єктивне вираження, а виявлення вмісту в організмі людини наркотичних речовин може бути встановлено виключно за результатами лабораторних досліджень. 
Більше того,  ОСОБА_1  особисто повідомив працівникам поліції про вживання наркотичного засобу, що з урахуванням виявлених у нього ознак сп`яніння, лише посилювало необхідність проведення медичного огляду для спростування обґрунтованих підозр правоохоронців. 
Суд при обґрунтуванні вини  ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР враховує його усвідомлену відмову від проходження огляду, незважаючи на детальне роз`яснення інспектором поліції наслідків такої відмови. Про існування будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали пройти медичний огляд водій не повідомляв.
Наданим відеозаписом переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при його складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння.
Суд наголошує, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №688050 від 09.06.2026 року встановлено, що водію ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення по суті вчиненого правопорушення, однак останнім будь-яких пояснень чи заперечень у протоколі зазначено не було, що узгоджується з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процесуальну бездіяльність водія щодо спростування обставин сп`яніння.
За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що  ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.5 ПДР України, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання. 
Суд вважає, що обов`язок проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку жодним чином не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки користування транспортними засобами є потенційною загрозою заподіяння серйозних травм.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. 
Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які пом`якшують, чи обтяжують відповідальність у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.
З урахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що  ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті. 
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Керуючись ст.ст.23, 24,33,40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави 665 /шістсот шістдесят п’ять/ грн. 60 коп. судового збору.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов