Справа № 420/24150/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою громадської організації «Коін «Охорона» до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
21 липня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Громадської організації «Коін «Охорона» до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якій позивач просить:
визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Державної служби з праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ПД/ОД/9860/197/НП/СП-ФС від 01.07.2025 року.
Стислий виклад позиції позивача.
У позові вказано, що оскаржувана постанова є протиправною, адже відповідачу надано повноваження на проведення перевірок згідно із Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» лише відносно суб`єктів господарювання. Водночас, за твердженням позивача, він не є суб`єктом господарювання, адже є неприбутковою організацією та не здійснює господарську діяльність. Тому проведення перевірки відносно позивача є незаконним.
Позивач зазначив, що його юридичною адресою є виключно пров. 2-й Сурикова, буд. 2-А, оф. 102, м. Одеса, 65074. За будь-якими іншими адресами позивач не здійснює свою діяльність, тому намагання контролюючого органу провести перевірку позивача за іншими адресами є безпідставними.
Також позивач вказав, що у посадових осіб ГО «Коін «Охорона» відсутній обов`язок постійно перебувати за юридичною адресою, а їх явка залежить виключно від наявності організаційних потреб ГО.
З урахуванням відсутності на місці посадових осіб ГО «Коін «Охорона», останні не змогли надати контролюючому органу документи, однак, на переконання позивача, такі дії не є чиненням перешкод для проведення перевірки. На підтвердження своєї позиції позивач посилався на висновки Верховного Суду у постанові від 23.01.2025 у справі №240/32993/23.
Також позивач акцентував увагу на неналежності доказів, зокрема, акт про неможливість проведення заходу державного контролю №ПД/ОД/9860/197НП не містить відомостей про технічний засіб відеофіксації та особу, яка її здійснювала. Крім того, на цих відеозаписах зазначена інша дата – 2017/07/31 20:21:02 та 20:13:50, що не відповідає даті й часу зафіксованих у вказаному акті та оскаржуваній постанові.
Також позивач посилався на те, що аудіозаписи розмов посадових осіб відповідача та керівника ГО «Коін «Охорона» не містять інформації щодо ідентифікації осіб, що беруть участь у розмові. Тому, достовірність цих обставин встановити неможливо.
Крім того, в позові вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не працюють в ГО «Коін «Охорона» та не мають до неї жодного відношення.
Стислий виклад заперечень відповідача.
До суду надійшов відзив відповідача, в якому наголошується на необхідності відмови у задоволенні позову, оскільки за допомого електронного сервісу Пенсійного фонду України за посиланням https://portal.pfu.gov.ua/ 28.05.2025 о 10:16 було зроблено запит (тип запиту: «Поточний список працівників страхувальника») за суб`єктом господарювання громадська організація «Коін «Охорона» (код за ЄДРПОУ 43862211), та отримано наступну відповідь: в РЗО відсутня інформація щодо жодного актуального звіту страхувальника з ЄДРПОУ 43862211 за формою Додаток 4 по ЄСВ за останні два роки. Тобто, не було підтверджено факт офіційного працевлаштування в організації ОСОБА_1 , охоронника, який знаходився під час відвідування 27.05.2025 організації за адресою її державної реєстрації: місто Одеса, провулок Сурикова 2, будинок 2А, офіс 102) та засвідчив в усних поясненнях, що працює у громадській організації «Коін «Охорона» на посаді охоронника близько 4-х років за укладеним трудовим договором. Також, не підтверджено факт офіційного працевлаштування ОСОБА_2 , охоронника, який зі слів ОСОБА_1 , є його змінником.
Стосовно безпідставності здійснення перевірки відповідач зазначає, що на підставі статті 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів. 
Також відповідач звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено повідомлення суб`єкта господарювання про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю.
Стосовно неналежності доказів відповідач вказав, що аудіо- та відеофіксація була здійснена головним державним інспектором відділу з питань трудових відносин управління інспекційної діяльності в Одеській області Міжрегіонального управління ОСОБА_3 . Згідно зі службовою запискою від 29.08.2025 № СП-ПД/4.2.1/5862-25 фактично позаплановий захід державного нагляду (контролю) у громадській організації «Коін «Охорона» здійснювався 27.05.2025. На експлуатованій моделі відеореєстратора передбачена можливість самостійного налаштування дати та часу користувачем. Проте, через застарілий технічний стан даного засобу фото- та відеофіксації (тривалий строк експлуатації, відсутність регулярного технічного обслуговування) функція синхронізації дати й часу працює нестабільно. У зв`язку з цим, показники календаря та годинника пристрою часто збиваються, що обумовлює розбіжність між фактичною датою проведення заходу контролю та відображеними на записі технічними даними. Зазначені обставини мають виключно технічний характер і жодним чином не впливають на достовірність зафіксованих подій під час здійснення заходу державного нагляду (контролю).
Крім того, щодо пояснень ОСОБА_1 відповідач зазначив, що не має підстав, для того щоб вважати, що ОСОБА_1 , який був одягнений в форму охоронника, міг ввести в оману фахівців Міжрегіонального управління.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 28.07.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів доплати судового збору у розмірі 1816,80 грн. (3028,00 грн - 1211,20 грн).
Суд ухвалою від 12 серпня 2025 року відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.
30.04.2025 року до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшла скарга від громадянина ОСОБА_4 щодо порушення ГО «Коін «Охорона» законодавства про працю.
Керуючись наказом №222/ПД-ЗК від 23.05.2025, Південним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) з питань додержання законодавства про працю в умовах воєнного стану Громадської організації «Коін «Охорона» .
Посадовими особами Міжрегіонального управління складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю №ПД/ОД/9860/197НП від 28.05.2025, згідно з яким, захід державного контролю неможливо провести у зв`язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про охорону праці/працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом перевірки/інспекційного відвідування, їх завірення об`єктом відвідування копій або витягів.
Листом №ПД/3.1/5532-25 від 09.06.2025 відповідач повідомив позивача про початок адміністративного провадження.
30.06.2025 позивач надав письмові пояснення відносно зазначеного адміністративного провадження.
Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту про неможливість проведення заходу державного контролю №ПД/ОД/9860/197НП від 28.05.2025, на підставі абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні), Південним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ПД/ОД/9860/197/НП/СП-ФС від 01.07.2025 у розмірі 128000 грн.
Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).
Відповідно до ст. 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються, серед іншого, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин, вчинення мобінгу (цькування) та законності припинення трудових договорів.
Позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються у порядку, встановленому Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. 
Згідно з абз.1 ч.3 цієї статті позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються за наявності підстав, визначених абзацами п`ятим, восьмим, дев`ятим, десятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до абз.5 частини першої статті 6 Закону №877-V, підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 30.04.2025 року до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшла скарга від громадянина ОСОБА_4 щодо порушення ГО «Коін «Охорона» законодавства про працю.
Враховуючи викладене, відповідач підтвердив наявність підстав для здійснення позапланового заходу державного контролю відповідно до абз.5 частини першої статті 6 Закону №877-V, тому доводи позивача про незаконність проведення перевірки є неспроможними.
Також суд відхиляє посилання позивача на те, що він не є суб`єктом господарювання, адже ч.1 ст.16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлено, що у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
Таким чином, відсутність у позивача статусу суб`єкта господарювання не позбавляє відповідача провести відносно позивача позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю.
Суд критично оцінює твердження позивача про безпідставність проведеної перевірки за адресами, відмінними за юридичну адресу позивача, адже вони не мають правового значення для вирішення справи, оскільки відповідач у відзиві вказав, що під час виходу за адресами здійснення господарської діяльності ГО «Коін «Охорона» , а саме: м. Одеса, вул. Олексія Вадатурського (Маршала Малиновського), буд. 16A; м. Одеса, вул. Львівська, буд. 155; м.Одеса, вул. Маразліївська, буд. 64 встановлено, що за вказаними адресами ознаки здійснення господарської діяльності та посадові особи ГО «Коін «Охорона» відсутні.
Вказане свідчить про недоречність тверджень позивача в цій частині.
Крім того, в аспекті ненадання документів контролюючому органу позивач посилався на висновки Верховного Суду у постанові від 23.01.2025 у справі №240/32993/23.
З цього приводу суд зазначає, що у пункті 85 цієї постанови наявний такий правовий висновок: «При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про проведення перевірки, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії не можуть бути підставою для скасування постанови».
Зважаючи на поведінку позивача, як особи, яка притягується до відповідальності, суд враховує, що посадовою особою відповідача було здійснено телефонний дзвінок за номером телефону, наявним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що зафіксовано актом про неможливість проведення заходу державного контролю №ПД/ОД/9860/197НП від 28.05.2025.
За результатами телефонної розмови посадовою особою відповідача було складено 2 аудіозаписи, з яких вбачається, що особа, що приймала дзвінок не зазначила свого прізвища та ініціалів, та вказала, що представник відповідача може направити усі документи стосовно позапланового заходу контролю лише засобами поштового зв`язку на юридичну адресу ГО «Коін «Охорона».
Особа, яка приймала дзвінок повідомила, що на наступний день із посадовою особою контролюючого органу мають вийти на зв`язок.
При цьому, про причини неможливості з`явитися за юридичною адресою у день дзвінка повідомлено не було.
Суд відхиляє посилання позивача на те, що достовірність цих обставин встановити неможливо через відсутність інформації щодо ідентифікації осіб, що беруть участь у розмові, у зв`язку з тим, що позивач не заперечував наявність такого дзвінка та цієї розмови саме за номером телефону, що вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З урахуванням того, що посадовою особою відповідача був здійснений дзвінок саме за вказаним номером телефону, суд вважає, що відповідальність за належність особи, що приймала дзвінок, до ГО «Коін «Охорона», має нести саме позивач.
Зазначивши цей номер телефону в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як засіб зв`язку із ГО «Коін «Охорона», позивач повинен усвідомлювати, що цей канал зв`язку може бути використаний для комунікації із ГО «Коін «Охорона», в тому числі й з питань проведення заходу контролю.
Відповідно до ст.11 Закону №877-V, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:
допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;
не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;
надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.
Отже, враховуючи відсутність поважних причин (або їх неповідомлення) для явки посадових осіб позивача за юридичною адресою ГО «Коін «Охорона» після повідомлення засобами телефонного зв`язку про проведення заходу контролю, суд доходить висновку, що бездіяльність позивача щодо неявки за юридичною адресою та, як наслідок, ненадання документів, що стосуються предмета перевірки, є свідомим чиненням перешкод для проведення такої перевірки. 
Тому, на думку суду, відповідач правомірно встановив наявність таких перешкод з боку позивача.
Також суд вважає недоречними посилання позивача на те, що відсутні відомості про технічний засіб відеофіксації та особу, яка її здійснювала, а також посилання позивача на неправильну дату цих відеозаписів, оскільки відсутність посадових осіб ГО «Коін «Охорона» за юридичною адресою у день проведення заходу контролю визнається позивачем у позові.
Доводи позивача про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не працюють в ГО «Коін «Охорона» та не мають до неї жодного відношення,суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
Суд зазначає, що за створення перешкод у діяльності центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю передбачена адміністративна відповідальність за ст.188-6 КУпАП.
Крім того, за самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи передбачена кримінальна відповідальність за ст.353 КК України.
Позивач, вважаючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ввели в оману посадових осіб контролюючого органу, що мало наслідком створення перешкод в діяльності органу Держпраці, не був позбавлений можливості звернутися до відповідача із вимогою притягнути цих осіб до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП або до органу Національної поліції із заявою про вчинення цими особами кримінального правопорушення за ст.353 КК України.
Водночас, за відсутності реальних дій, спрямованих на підтвердження своїх посилань (звернення до органу Держпраці та/або до органу Національної поліції), суд вважає безпідставними вищевказані твердження позивача.
Відповідно до абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 01.07.2025 року № ПД/ОД/9860/197/НП/СП-ФС у розмірі 128000 грн є правомірною.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 139, 241-246, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні позовної заяви Громадської організації «Коін «Охорона» (пров.2-й Сурикова, буд. 2-А, оф. 102, м. Одеса, Одеська обл., 65074, код ЄДРПОУ 43862211) до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54003, код ЄДРПОУ 44742194) про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дмитро БАБЕНКО

.