Справа № 473/704/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"01" липня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М.,
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:

У лютому 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 04.01.2019 року банк уклав з відповідачкою кредитний договір б/н, відповідно до якого відкрив на користь останньої окремий рахунок з видачею кредитної картки та встановленням відновлювальної кредитної лінії строком на 12 місяців (з можливістю пролонгації цього строку) з встановленим кредитним лімітом у 1300 грн (який в подальшому збільшив до 90 000 грн), а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 40,8 % річних від розміру заборгованості за кредитом, з 27.01.2024 року 12 % річних.
У разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту позичальниця зобов`язалася сплачувати проценти в подвійному розмірі.
Проте позичальниця умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 20.01.2026 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 58159,03 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом 53796,66 грн, заборгованість за простроченими процентами 4362,37 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача Ніколенко В.В. не з`явилась, проте надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремому клопотанні не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 04.01.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» уклало з відповідачкою кредитний договір б/н, оновлений 18.04.2023 року та 27.01.2024 року, в якому сторони узгодили його умови. 
Договір складається із підписаної сторонами Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 04.01.2019 року, підписаної сторонами Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 04.01.2019 року, підписаної сторонами Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 18.04.2023року та від 27.01.2024 року, додаткової угоди № SAMDNWFC00048162723_01 до кредитного договору від 27.01.2024 .
Відповідно до договору банк зобов`язався відкрити на користь відповідачки окремий рахунок з видачею кредитної картки та встановленням відновлювальної кредитної лінії строком на 12 місяців (з можливістю пролонгації цього строку) з встановленим кредитним лімітом у 1300 грн (який в подальшому 28.04.2023 року збільшив до 90000 грн), а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 40,8 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом, а з 27.01.2024 року 12 % річних (згідно Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 27.01.2024 року та Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №SAMDNWFC00048162723_01 до кредитного договору від 27.01.2024.
У разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту позичальниця зобов`язалася сплачувати проценти в подвійному розмірі.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакціях, чинних на час підписання первісної заяви та на час вирішення спору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України (в редакціях, чинних на час підписання первісної заяви та на час вирішення спору) якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних/комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали між собою кредитний договір, узгодили у ньому усі істотні умови, позичальниця підписала первісний договір власноручним підписом. Водночас, укладення між сторонами оновленого кредитного договору (в електронній формі) відбувалося з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договір електронним підписом (одноразовим ОТП-паролем).
Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах з АТ КБ «ПриватБанк».
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки, сплатити неустойку, проценти та інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобов`язання.
З матеріалів справи вбачається те, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, в той час як позичальниця порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором.
Станом на 20.01.2026 року нарахована позивачем заборгованість за кредитним договором становить 58159,03 грн, в тому числі заборгованість за кредитом 53796,66 грн, заборгованість за простроченими процентами 4362,37 грн, що знайшло своє повне підтвердження розрахунком заборгованості та випискою з рахунку позичальниці.
Хоча частина вказаної заборгованості виникла за рахунок списання банком частини нарахованих процентів за користування кредитом шляхом їх включення до заборгованості за тілом кредиту, проте слід врахувати, що сторони обумовили в оновленому кредитному договорі умови щодо нарахування процентів, узгодили процентні ставки, а тому такі дії банку, починаючи з вказаної дати, не суперечать умовам договору та не призвели до неправомірних нарахувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь також слід стягнути 2662,4 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 04.01.2019 року, що утворилася станом на 20.01.2026 року, а саме: заборгованість за кредитом 53 796 грн 66 коп, заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом 4 362 грн 37 коп, а всього в загальному розмірі 58 159 грн 03 коп, а також судовий збір 2 662,40 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: М.М. Ротар