Справа № 463/4324/18
Провадження № 1-кп/463/138/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження за № 42018140000000120 від 26.04.2018 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Винники Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, який здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в :

11 квітня 2024 року відповідно до ухвали Львівського апеляційного суду від 03.04.2024 року, після апеляційного перегляду на новий розгляд в провадження Личаківського районного суду м.Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018140000000120 від 26.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
Під час судового розгляду 30.06.2026 року між прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості передбачено, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив за наступних обставин.
ОСОБА_5 будучи адвокатом та захисником ОСОБА_6 , який є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні за № 12018140050001335 від 17.03.2018 року, маючи умисел на надання неправомірної вигоди прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області ОСОБА_7 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданого йому службового становища, з метою укладення прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області ОСОБА_7 з підозрюваним ОСОБА_6 , за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 12018140050001335 від 17.03.2018 року із узгодженим сторонами покаранням підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, - 24.04.2018 року близько 12 год. 10 хв. перебуваючи на вулиці на відстані близько 20 метрів від входу до приміщення Галицького районного суду м.Львова за адресою: м.Львів, вул.Чоловського,2, під час розмови з прокурором ОСОБА_7 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, висловив останньому протиправну пропозицію про надання йому неправомірної вигоди в сумі 2000-3000 доларів США за вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме - укладення ним з підозрюваним ОСОБА_6 , за участі захисника підозрюваного – адвоката ОСОБА_5 , угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 12018140050001335 від 17.03.2018 року із узгодженим сторонами покаранням підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 07.05.2018 року близько 13 год. 55 хв. перебуваючи на тротуарі біля адміністративної будівлі Галицького ВП ГУНП у Львівській області за адресою: м.Львів, вул.Мартовича,2, під час розмови з прокурором ОСОБА_7 , який є службовоюособою, що займає відповідальне становище, висловив останньому протиправну пропозицію про надання йому неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США за вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме - укладення ним з підозрюваним ОСОБА_6 , за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 12018140050001335 від 17.03.2018 року із узгодженим сторонами покаранням підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.
В подальшому ОСОБА_5 будучи адвокатом та захисником ОСОБА_6 , який є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні за № 12018140050001335 від 17.03.2018 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на надання неправомірної вигоди прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області ОСОБА_7 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, за вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданого йому службового становища, з метою укладення прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області ОСОБА_7 з підозрюваним ОСОБА_6 , за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 , угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 12018140050001335 від 17.03.2018 року із узгодженим сторонами покаранням підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, - 08.05.2018 року близько 14 год. 30 хв. перебуваючи на тротуарі навпроти будинку, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Ак.Богомольця,6, під час розмови з прокурором ОСОБА_7 , який є службовою особою, що займає відповідальне становище, надав останньому неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США (що згідно офіційного курсу Національного банку України, становить 78870,0 гривень) за вчинення ним в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме - укладення ним з підозрюваним ОСОБА_6 , за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 12018140050001335 від 17.03.2018 року із узгодженим сторонами покаранням підозрюваному ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.
Таким чином,  ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.369 КК України, тобто вчинення пропозиції службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Зі змісту угоди від 30.06.2026 року вбачається, що сторони вважають істотними для даного кримінального провадження наступні обставини.
Обставинами, передбаченими ст.66 КК України, які пом`якшують покарання  ОСОБА_5 , є визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття, збіг тяжких сімейних обставин - повнолітня дочка ОСОБА_9 в результаті невдало проведеного 06-07.04.2018 року хірургічного втручання стала інвалідом 1-ої Б групи і пенсіонером, син добровільно мобілізувався до Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , безпосередньо в районі бойових дій. З ОСОБА_5 проживають та фактично перебувають на його утриманні мати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та теща ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є тяжкохворі, особи похилого віку, крім того, він допомагає виховувати та приймає участь в утриманні неповнолітньої онуки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також пом`якшуючою обставиною є сприяння обороноздатності держави, шляхом перерахування грошових коштів на відповідний рахунок Збройних Сил України. Обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено. Кримінальним правопорушенням збитків не завдано, майнової шкоди не заподіяно.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнає свою вину вчиненні пропозиції службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується перерахувати для потреб Збройних Сил України для військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_4 ) грошові кошти у сумі 235 000 (двісті тридцять п`ять тисяч) гривень, з яких 100 000 (сто тисяч) гривень - перерахувати на вищевказаний рахунок до 30.06.2026 року, а решту грошових коштів - 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень – перерахувати на вищевказаний рахунок зазначеної військової частини після затвердження угоди про визнання винуватості судом, однак, до набрання законної сили вироком у даному кримінальному провадженні.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений (за участі захисника) узгодили йому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.369 КК України.
Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.369 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України сторони узгодили звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, який визначається судом.
Сторони узгодили покладення на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Під час укладання угоди обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено та зрозуміло наслідки укладання та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Так, згідно з угодою сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ч.4 ст.394 та ч.3 ст.424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями у відповідності до ч.4 ст.394 КПК України є право оскарження вироку суду першої інстанції на підставі даної угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеження у відповідності до ч.3 ст.424 КПК України є право оскарження в касаційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок:
- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою – сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Також обвинуваченому роз`яснено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю Сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.
Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.
Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності, встановленої ст.389-1 КК України.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3 ст.369 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Підтвердив, що усвідомлює суть висунутого йому обвинувачення, не заперечує жодної із фактичних обставин, викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про визнання винуватості. Підтвердив, що укладання угоди про визнання винуватості носить добровільний характер, а виконання взятих на себе за угодою зобов`язань не є неможливим чи занадто обтяжливим для нього. Просив затвердити угоду, враховуючи погоджене в угоді покарання.
Обвинувачений також зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому матиме право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Також обвинувачений повідомив, що укладення угоди не є наслідком будь-якого неправомірного впливу на нього, вказав, що насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував, будь-яких обіцянок чи пропозицій, ніж ті, що передбачені угодою, йому ніхто не надавав. Додатково обвинувачений надав суду документи, що характеризують його особу.
Прокурор та захисник просили затвердити вказану угоду, оскільки вона укладена у відповідності до вимог КПК України. Захисник повідомила, що вона брала участь в укладенні цієї угоди, а тому вважає, що її умови в повному обсязі відповідають вимогам законодавства, її укладення є добровільним, а тому така підлягає затвердженню.
Щодо відповідності змісту угоди вимогам законодавства.
Згідно зі ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Зі змісту угоди вбачається, що її укладено повноважними особами та з дотриманням передбачених процесуальним законом процедур. В угоді зазначено дату її укладення, усі необхідні відомості та реквізити, її скріплено підписами сторін. Форма та зміст угоди відповідають вимогам законодавства, укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, адже у ній зазначено її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства.
Відповідно до ст.470 КПК України при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості прокурор зобов`язаний враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, у запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
У пункті 87 рішення ЄСПЛ від 29 квітня 2014 року в справі «Natsvlishvili and Togonidze v. Georgia» висловлено, що угоди про визнання винуватості, окрім важливих переваг швидкого розгляду кримінальних справ та полегшення навантаження на суди, прокурорів та адвокатів, також можуть бути успішним інструментом у боротьбі з корупцією, якщо їх правильно застосовувати, та організованої злочинності і може сприяти зменшенню кількості призначених покарань і, як наслідок, кількості ув`язнених.
На переконання суду, інтерес для суспільства у затвердженні угоди про визнання винуватості у цьому провадженні полягає у скороченні часу розгляду кримінальної справи щодо тяжкого злочину.
Також суспільний інтерес в укладенні угоди з обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні полягає у сприянні більш швидкому завершенню судового провадження, зменшить кількість потенційних відкладень судових засідань через неприбуття свідків. Також вбачається значна економія ресурсу, який держава витратить у разі якщо угоду буде затверджено і призначено узгоджене покарання, в результаті чого мінімізується оскарження кінцевого судового рішення в апеляційному і касаційному порядку.
Суд вважає, що укладена угода відповідає інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання. Так, на переконання суду, воно відповідає загальним засадам призначення покарання, є співмірною та достатньою реакцією держави на вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, виходячи з меж, встановлених санкцією статті, що передбачає відповідальність за нього.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 30.06.2026 року перерахував для потреб Збройних Сил України для військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_4 ) грошові кошти у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень та зобов`язується перерахувати грошові кошти у сумі 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч) гривень на вищевказаний рахунок зазначеної військової частини після затвердження угоди про визнання винуватості судом, однак, до набрання законної сили вироком у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, покладення відповідних обов`язків на обвинуваченого та врахування відповідних фактів прокурором прямо свідчить про наявність суспільного інтересу в укладенні такої угоди.
Тобто можна стверджувати, що умови угоди відповідають інтересам суспільства.
Щодо добровільності укладення угоди.
Усі сторони угоди підтвердили добровільність її укладення та спільну узгодженість усіх викладених у ній умов.
З огляду на вказане, у суду не виникло жодних сумнівів у добровільності укладення угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе угодою про визнання винуватості зобов`язання, що останній підтвердив у судовому засіданні.
Таким чином, судом встановлено, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.
Також судом не встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Щодо інших питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
На момент ухвалення вироку обвинуваченому у вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Суд встановив наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду від 30 червня 2026 року про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, укладену між сторонами кримінального провадження: прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно зі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_5  від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати  ОСОБА_5  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Строк покарання  ОСОБА_5  рахувати з часу проголошення вироку.

Скасувати арешт на майно (речові докази), накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.05.2018 року, оскільки відпала потреба у подальшому його застосуванню.

Речові докази у справі:
- заяву до прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 від адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 від 07.05.2018 року на 1 арк.; угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 12018140050001335 від 17.03.2018 року на 7 арк.; витяг з КПК України на 2 арк.; заяву від 07.05.2018 року потерпілого до прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 на 3 арк., - зберігати при матеріалах справи.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів в сумі 3 000 (три тисячі) доларів США, вилучених під час проведення огляду місця події 08.05.2018 року, за адресою: м.Львів, вул.Ак.Богомольця,6.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя          ОСОБА_1