Справа 206/3437/25 
Провадження 2/206/111/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року  м. Дніпро 
Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Поштаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Содоль М.В.,
представника позивача Саєнко І.М.,
представника третьої особи Паращенко Ю.О.,
представника відповідача прокурора Чабаненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної прокуратури, третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна казначейська служба України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,-

ВСТАНОВИВ:
19.06.2025 представник позивача адвокат Саєнко Іван Васильович звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра з позовом в якому просить стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсації за понесені судові витрати по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 226 874, 07 гривні.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.08.2020 порушено кримінальну справу проти ОСОБА_1 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України у межах якого він отримав обвинувальний акт 29.04.2021 за даною кваліфікацією, який повернуто ухвалою суду 21.04.2021 прокурору, та у подальшому вже 20.10.2021 ОСОБА_1 отримав обвинувальний акт за ч. 1 ст. 190 КК України. Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за матеріалами кримінального провадження №12020045700000092 (справа №206/1375/21) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності. Цивільний позов задоволено. З ОСОБА_1 на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 25 322, 20 гривень.
21.02.2024 ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2023 відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 190 КК України скасовано. Кримінальне провадження №12020045700000092 відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання. Цивільний позов Лівобережного управління Соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду.
Прийнятим процесуальним рішенням у вигляді ухвали Дніпровського апеляційного суду про закриття кримінального провадження повністю доведений факт незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного засудження судом першої інстанції, ОСОБА_1 , що у своїй сукупності суттєвим чином обмежувало його права як громадянина.
01.11.2021 на стадії суду першої інстанції, у зв`язку з викладеними обставинами, за захистом своїх законних прав та інтересів, ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до адвокатського бюро «Саєнко і партнери», уклав договір про надання професійної правової допомогу в кримінальному процесі №4.
За період часу з 01.11.2021 по 11.07.2023 (з моменту укладення «Сторонами» «Договору №4» до ухвалення вироку судом першої інстанції) ОСОБА_1 за виконану роботу по «Договору про надання професійної правової допомоги в кримінальному процесі №4 від 01 листопада 2021 року сплатив АБ «Саєнко і партнери» 131 646, 96 гривень, що в еквіваленті до доларів США на момент платежу становить 3 600, 00 доларів США (по курсу: 36, 5686 грн. за 1 дол. США).
17.07.2023 на стадії суду апеляційної інстанції в зв`язку з викладеними обставинами, за захистом своїх законних прав та інтересів, ОСОБА_1 за правовою допомогою також був вимушений звернутись до адвокатського бюро «Саєнко і партнери» та з ним було укладено в письмовій формі Договір про надання професійної правничої допомогу в кримінальному процесі №1.
За період часу з 17.07.2023 по 21.02.2024 (з моменту укладення «Сторонами» «Договору №1» до постановлення ухвали судом апеляційної інстанції) ОСОБА_1 за виконану роботу по «Договору про надання професійної правничої допомоги кримінальному процесі №1» від 17 липня 2023 року оплатив АБ «Саєнко і партнери» 95 227,11 гривень, що в еквіваленті до дол. США з момент платежу становить 2 475, 00 дол. 00 цент. США.
Всього за період часу з 01.11.2021 по 21.02.2024 (з моменту укладення «Сторонами» «Договору №4» до постановлення ухвали судом апеляційної інстанції) ОСОБА_1 за виконану роботу по «Договору про надання професійної правової допомоги в кримінальному процесі №4» від 01 листопада 2021 року та «Договору про надання професійної правничої допомоги в кримінальному процесі №1» від 17 липня 2023 року оплатив АБ «Саєнко і партнери» 226 874,07 гривень, що в еквіваленті курсу долара на момент оплати складає 6 075,00 доларів США.
Вказує, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим до положень Закону України «По порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» №266/94-ВР від 01.12.1994 виникає у випадках, які відносяться до реабілітуючих підстав, а саме: закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Громадянинові відшкодовуються (повертаються) за рахунок державного бюджету суми сплачені ним у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, моральної шкоди та інше.
Вважає, що ОСОБА_1 підлягає відшкодування завданої матеріальної шкоди у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги.
Крім того, вказує, що 07.05.2025 ОСОБА_1 за правовою допомогою був вимушений звернутись до адвокатського бюро «Саєнко і партнери» та з ним було укладено в письмовій формі Договір про надання професійної правничої допомоги №1/25, докази щодо розміру витрат, які сторона позивача сплатила або має сплатити на професійну правничу допомогу в порядку приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України, будуть подані та значені за наслідками закінчення з`ясування обставин справи до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що сторона позивача вчасно зробить про це відповідну заяву в цьому позові.
24.07.2025 від представника Дніпропетровської обласної прокуратури Запорожської Д.Є. надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування відзиву зазначено, що ОСОБА_1 за правовою допомогою звертався до адвокатського бюро «Саєнко і партнери», при цьому, як зазначено позивач за період часу з 01.11.2021 по 11.07.2023 оплатив 131 646, 96 гривень, що в еквіваленті до дол. США на момент платежу становить 3600, 00, за період часу з 17.07.2023 по 21.02.2024 сплатив 95 227, 11 гривень, що в еквіваленті до дол. США з момент платежу становить 2 475, 00 доларів США, та всього за період часу з 01.11.2021 по 21.02.2024 становить 226 874, 07 гривень, що в еквіваленті курсу долара на момент оплати складає 6 075 доларів США. Втім, фактично позивач, згідно наявних квитанцій та даних долучених до матеріалів, за період вказаний період часу сплатив всього 206 996, 20 гривень, а не 226 874, 00 гривень як зазначено у позові.
Крім того, не погоджуючись з зазначеним позовом, вказує, що із наданих в обґрунтування понесених позивачем витрат на правову допомогу документів, зокрема вивченим Актів виконаних робіт від 17.07.2023 та від 27.02.2024 неможливо встановити, які саме юридичні послуги надані позивачу ОСОБА_1 адвокатом Саєнко І.М., оскільки відсутній їх опис.
Також вказано, що згідно відомостей з ГУ Державної податкової служби у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 по 24.09.2024 не подавав податкову звітність як ФОП та декларації про майновий стан та доходи громадян та лише з 02.05.2023 по теперішній час перебуває на податковому обліку а Придніпровській ДПІ ГУ ДПС, одночасно, адвокатське бюро «Саєнко і партнери», згідно відомостей з ГУ Державної податкової служби у Дніпропетровській області перебуває на спрощеній системі оподаткування 3-ї групи до якої не передбачено подання до контролюючого органу інформації щодо сплати грошових коштів на користь юридичної особи за договором про надання правничої допомоги. Разом з тим, вказано, що згідно вироку Самарського районного суду міста Дніпра та ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 має середню освіту, та офіційно не працевлаштований, і не одружений, а тому є обґрунтовані підстави, що він адвокатському бюро «Саєнко і партнери», з огляду на фінансовий стан, відсутність документального підтвердження взагалі не сплачував кошти.
08.09.2025 від представника Державної Казначейської служби України Паращенко Ю.О. надійшли пояснення на позовну заяву в якому вона просить відмовити у задоволенні позову.
В поясненнях зазначено, що проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зокрема зустріч з клієнтом, правовий аналіз, складання позову, підготовка його копії з додатками, правовий аналіз відзиву, участь в суді першої інстанції, ознайомлення з матеріалами, підготовка до дебатів, участь в судових засіданнях, складання заяви про розподіл витрат і підготовка їх копії не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, у даному випадку складання та подання до суду документів по справі, та вони не відповідають складності справи і критерію розумності їх розміру.
Вказано, що витрати пов`язані із наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації с тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на їх відшкодування у передбаченому законом порядку, що узгоджується із правовими висновками Верховного суду.
Зазначено, що у проваджені Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа №206/6610/24 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність органів досудового розслідування, прокуратури і суду та рішенням суду від 17.04.2025 задоволено позовні вимоги, стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди 344 000,00 гривень, при цьому своїм додатковим рішенням від 01.05.2025 Самарський районний суд міста Дніпра на користь ОСОБА_1 вирішив стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 360,00 гривень, яке змінено 02.07.2025 постановою Дніпровського апеляційного суду вирішено стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 гривень.
Зазначено, що справа №206/6610/24 є ідентичною до справи №206/3437/25, обидві позови подані до одного суду й з ідентичними сторонами по справі. Позивач та його представник фактично подали два ідентичних за підставами позови (про відшкодування моральної шкоди та згодом про відшкодування матеріальної шкоди) до одних і тих самих сторін. Такі дії свідчать не про належний захист порушеного права, а про намагання створити штучні підстави для повторного стягнення витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, вказано, що матеріальна шкода це витрати особи спричинені неправомірними діями, вона відшкодовується за правилами ст. 22 ЦК України, а судові витрати - це витрати, пов`язані із розглядом справи в суді (судовий збір, витрати на адвоката, експертизи, переклад тощо, і не є матеріальною шкодою.
22.09.2025, після поновлення строку, від представника позивача - адвоката Саєнка І.М. надійшла відповідь на відзив Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.07.2025, в якій зазначено, що відповідно до ієрархії законів, Закону України №266/94-ВР від 01.12.1994 є спеціальним відшкодування сум, сплачених громадянином у в`язку з наданням йому юридичної допомоги (правничої допомоги) в даному правозастосуванні (кримінальному провадженні), а тому, про можливе застосування аналогії закону до відшкодування сум, сплачених громадянином у в`язку з поданням йому юридичної допомоги (правничої допомоги), в тому числі і за правилами ЦПК України та ГПК України, є недопустимим, на чому зазначав так як норми названого Закону України №266/94-ВР від 01.12.1994 носять імперативний характер.
Щодо ненадання позивачем детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вказано, чинним КПК України, як і ЗУ №266/94-ВР від 01.12.1994, значення розміру відшкодування (повернення) сум, сплачених громадянинові y зв`язку з наданням йому юридичної допомоги (правничої допомоги) не передбачено та не регламентовано) подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Така норма передбачена в цивільному, господарському та адміністративному судочинстві (процесі), відповідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, ч.3 ст. 126 ГПК України 7. та ч.4 ст. 134 КАС України, а тому аргументи в цій частині є необґрунтованими.
Вказує, що акт виконаних робіт від 17 липня 2023 року та акт виконаних робіт від 27 лютого 2024 року сформовано по результатам розгляду кримінальної справи №206/1375/21 та грошовим сумам, сплачених громадянином ОСОБА_1 у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги (правничої допомоги) у відповідності до кримінального правозастосування.
Одночасно зазначено, що при здійсненні підрахунків суми оплати відповідачем навмисно чи з необережності не були враховані ті обставини, що розрахунки між сторонами вищеназваних договорів про надання правничої допомоги в кримінальному процесі, сторони, у відповідності до норм ст. 533 ЦК України, застосували еквівалентну величину курсу гривні до долару США, а тому на момент виготовлення позовної заяви (станом на 19.06. 2025) 6 075 доларів США відповідало 252 294, 75 гривень.
Вказано, що долучені до відзиву на позовну заяву відповідачем Дніпропетровською обласною прокуратурою в якості додатків листів ГУ ДПС у Дніпропетровській області 0045747/5/04-36-04-04-10 від 03.10.2024 р. та №45974/04-36-24-13-07 від 04.10.2024 отриманих далеко поза межами реєстрації позовної заяви в суді (19.06.2025) та відкриття судом провадження у справі №206/3437/25 (20.06.2025) свідчить про системне, неприховане втручання в професійні справи адвокатського бюро, особисте життя позивача, що тягне за собою зловживання своїм статусом та процесуальними правами.
Ухвалою суду від 20.06.2026 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, витребувано з архіву Самарського районного суду міста Дніпра матеріали кримінальної справи № 206/1375/21.
Ухвалою від 06.10.2025 за клопотанням представника позивача - адвоката Саєнка І.М. про витребування доказів, витребувано у відповідача Дніпропетровської обласної прокуратури запити Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури, направлені на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України: а) від 18.09.2024 №52-8258ВИХ-24 (вх. ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19.09.2024 №90991/5); б) від 24.09.2024 №52-8434ВИХ-24 (вх. ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 25.09.2024 №93959/5).
Ухвалою від 12.01.2026 задоволено частково клопотання представника позивача Саєнка І.М., щодо уточнення статусу третьої особи по даній цивільній справі та вирішено залучити третю особу: Державну Казначейську службу України на стороні відповідача.
Ухвалою від 12.01.2026 підготовче судове засідання у даній цивільній справі закрито, та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою від 12.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Саєнка І.М. про витребування доказів по даній цивільній справі.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених в позові.
Представник відповідача - Дніпропетровської обласної прокуратури в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, вважала заявлену суму до відшкодування правових витрат не підтвердженою.
Представник третьої особи: Державної казначейської служби України в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі.
Заслухавши пояснення сторін, а також дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ч. 5 ст. 9, ч. 6 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 38 Декларації прав і свобод людини та громадянина, ч. 5 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен, хто став жертвою арешту, затримання, засудження, має право на відшкодування шкоди.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Судом встановлено, що 27.08.2020 порушено кримінальну справу проти ОСОБА_1 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, у межах якого він отримав обвинувальний акт 29.04.2021 за даною кваліфікацією, який повернуто ухвалою суду 21.04.2021 прокурору, та у подальшому вже 20.10.2021 ОСОБА_1 отримав інший обвинувальний акт за ч. 1 ст. 190 КК України. 
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за матеріалами кримінального провадження №12020045700000092 (справа №206/1375/21) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності. Цивільний позов задоволено. З ОСОБА_1 на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 25 322, 20 гривень.
21.02.2024 ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 190 КК України скасовано. Кримінальне провадження №12020045700000092 відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 190 КК України закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання. Цивільний позов Лівобережного управління Соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду.
01.11.2021 за захистом своїх законних прав та інтересів у межах кримінального провадження, ОСОБА_1 за правовою допомогою звернувся до адвокатського бюро «Саєнко і партнери», уклавши договір про надання професійної правової допомогу в кримінальному процесі №4, який діяв до 11.07.2023.
Також 17.07.2023 за захистом своїх законних прав та інтересів, ОСОБА_1 за правовою допомогою також звернувся до адвокатського бюро «Саєнко і партнери» та з ним було укладено в письмовій формі Договір про надання професійної правничої допомогу в кримінальному процесі №1, який діяв до 21.02.2024.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги.
Порядок застосування цього Закону визначено Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 № 6/5/3/41 (далі Положення).
Абзацом 3 пункту 10 Положення встановлено, що до сум, які підлягають поверненню на підставі пункту 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», відносяться суми, сплачені ним адвокатському об`єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним у рахунок оплати витрат адвоката у зв`язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції.
З огляду на викладене, позивач має право на відшкодування шкоди, у тому числі й відшкодування (повернення) сум, сплачених за надання юридичної допомоги, і право на таке відшкодування виникає на підставі прямої вказівки закону.
Аналогічні висновки щодо стягнення майнової шкоди у розмірі витрат громадянина, сплачених ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 383/596/15 (провадження № 14-342цс18), у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 333/7311/16-ц (провадження № 61-32057св18).
Що стосується відшкодування заявленої у позові суми сплаченої у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, то суд приходить до наступного.
Як убачається з позовних вимог, представник позивача просить стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 226 874, 07 гривень.
На підтвердження заявленої суми позивачем зазначено, що за період часу з 01.11.2021 по 11.07.2023 (з моменту укладення «Сторонами» «Договору №4» до ухвалення вироку судом першої інстанції) ОСОБА_1 за виконану роботу по «Договору про надання професійної правової допомоги в кримінальному процесі №4 від 01 листопада 2021 оплатив АБ «Саєнко і партнери» 131 646 ,96 гривень, що в еквіваленті до долару США на момент платежу становить 3 600, 00 доларів США (по курсу: 36, 5686 грн. за 1-и дол. США) посилаючись при цьому на долучені до матеріалів: квитанції до прибуткового касового ордеру: №7 від 01.11.2021, №3 від 01.03.2022 №6 від 01.06.2022, №7 від 01.07.2022, №11 від 01.11.2022, №12 від 01.12.2022, №1 від 01.01.2023, №2 від 01.02.2023, №3 від 01.03.2023, №4 від 01.04.2023, №5 від 01.05.203, №6 від 01.06.2023 та №7 від 01.07.2023.
Відомість про оплату професійної правової допомоги у відповідності до Договору про надання професійної правничої допомоги в кримінальному процесі від 01 листопада 2021 р. (Додаток №№2 до «Договору» від 01.11.2021 р.) (Додаток №5); Графік оплати професійної правової допомоги в кримінальному процесі (за 2022 р.) (Додаток №4 до «Договору від 01.11,2021 р.) (Додаток №6); Графік оплати професійної правової допомоги в кримінальному процесі (за 2023 р.) Додаток №№4 до «Договору від 01.11.2021 р.) (Додаток №7); Акт виконаних робіт від 17 липня 2023 р. (Додаток №8).
За період часу з 17.07.2023 по 21.02.2024 (з моменту укладення «Сторонами» «Договору №1» до постановлення ухвали судом апеляційної інстанції) ОСОБА_1 за виконану роботу по «Договору про надання професійної правничої допомоги кримінальному процесі №1» від 17 липня 2023 р. оплатив АБ «Саєнко і партнери» 95227 дев`яносто п`ять тисяч двісті двадцять сім) грн. 11 коп., що в еквіваленті до дол. США из момент платежу становить 2475, 00 (дві тисячі чотириста сімдесят п`ять) дол. 00 цент. США (по курсу НБУ: 38,4756 грн. за 1-н дол. США) посилаючись на: квитанції до прибуткового касового ордеру: №7 від 17.07.2023, №10 від 17.10.2023 №11 від 17.11.2023, №12 від 17.12.2023 , №1 від 17.01.2024 та №2 від 17.02.2024 Додаток №10).
Відомість про оплату професійної правничої допомоги у відповідності до Договору про надання професійної правничої допомоги в кримінальному процесі №1 від 17 липня 2023 1. (Додаток №2 до «Договору» від 17.07.2023р.) (Додаток №11); Графік оплати професійної правничої допомоги в кримінальному процесі (за 2023-2024 рр.) (Додаток №4 до «Договору від 17.072023 р.) (Додаток №12); Акт виконаних робіт від 27 лютого 2024 р. (Додаток №13).
Всього за період часу з 01.11.2021 р. по 21.02.2024 р. (з моменту укладення «Сторонами» «Договору №4» до постановлення ухвали судом апеляційної інстанції) ОСОБА_1 за виконану роботу по «Договору про надання професійної правової допомоги в кримінальному процесі №4» від 01 листопада 2021 р. та «Договору про надання професійної правничої допомоги в кримінальному процесі №1» від 17 липня 2023 р. оплатив АБ «Саєнко і партнери» 226 874 (двісті двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн.07 коп., що в еквіваленті курсу долара на момент оплати складає 6075 (шість тисяч сімдесят п`ять) дол. 00 цент. США.
Так, вивченням змісту квитанцій, що підтверджують сплату позивачем ОСОБА_1 адвокату Саєнко І.В. винагороди за Договором про надання професійної правничої допомоги у кримінальному процесі № 4 від 01.11.2021 встановлено, що за період часу з 01.11.2021 по 11.07.2023 позивачем сплачено 115 869, 37 гривень, а не 131 646, 96 гривень
Крім того, зі змісту квитанцій, що підтверджують сплату позивачем ОСОБА_1 адвокату Саєнко І.В, винагороди за договором про надання професійної правничої допомоги у кримінальному процесі №1 від 17.07.2023 встановлено, що фактично за період часу з 17.07.2023 по 21.02.2024 позивачем сплачено 91 123, 89 гривень, а не 95 227, 11 гривень, як зазначено в позовній заяві.
Таким чином, у відповідності до змісту квитанцій до прибуткового касового ордера, які долучені до Договору про надання професійної правничої допомоги у кримінальному процесі №4 від 01.11.2021 та Договору про надання професійної правничої допомоги у кримінальному процесі №1 від 17.07.2023, за період часу з 01.11.2021 по 21.02.2024 ОСОБА_1 оплатив АБ «Саєнко і партнери» 206 993, 26 гривень, а не 226 874, 00 гривень як зазначено в позовній заяві.
Посилання відповідача та третьої сторони на те, що позивачем не доведено факту спричинення йому шкоди, а саме заявленої суми, сплаченої у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, не заслуговують на увагу, оскільки Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено безумовне право на відшкодування шкоди у розмірах і порядку, встановленому в ньому, у випадку закриття кримінального провадження за невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
Разом з тим, є припущеннями і позиція відповідача стосовно того, що ОСОБА_1 сплачував кошти за правову допомогу адвокатському бюро «Саєнко і партнери».
Відсутність вимоги стосовно стягнення спричиненої матеріальної шкоди не позбавляє права позивача ставити питання про стягнення витрат на правову допомогу, на чому акцентувала увагу третя особа.
При визначенні суми відшкодування витрат на послуги адвоката суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, прийшла до висновку про те, що передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Суд, встановивши правову природу заявленого позову, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, враховуючи встановлені судом обставини справи, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача, розмір суми, сплаченої у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги у загальній сумі 206 993, 26 грн., який визначений з урахуванням фактично сплачених коштів згідно квитанцій, що підтверджують сплату позивачем ОСОБА_1 адвокату Саєнко І.В. винагороди, та яку було сплачено згідно відповідних квитанцій за фактичним курсом долара США на момент здійснення платежу.
У відповідності до п. 11 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", визначено судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Крім того, згідно до ст. 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат. 
Аналізуючи наведені норми судові витрати у виді судового збору підлягають віднесенню на рахунок держави.
Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів представник позивача зробив заяву про надання доказів на підтвердження понесених витрат по справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 15, 16, 23, 1176 Цивільного кодексу України, положеннями Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», ст. 2, 4, 12,76-82,89, ч. 2 ст. 247, ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної прокуратури, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду- задовольнити частково.
Стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 206 993,26 (двісті шість тисячі дев`ятсот дев`яносто три) гривні 26 копійок в рахунок відшкодування суми, сплаченої громадянином у зв`язку із надання йому юридичної (правничої) допомоги.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Судові витрати щодо сплати судового збору віднести на рахунок держави.
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Держави України в особі: Дніпропетровська обласна прокуратура, адреса: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 38, ЄДРПОУ 02909938.
Третя особа: Державна казначейська служба України, адреса: м. Київ, вул. Бастіонна, буд.6, ЄДРПОУ 37567646.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.
Дата складання повного тексту рішення: 16.04.2026.

Головуючий суддя:       О.В. Поштаренко