Справа № 950/809/26
2/950/690/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  
22 червня 2026 року        м.Лебедин 
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р.  В. 
з участю секретаря - Гладкової С.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Лебединського районного суду Сумської області з позовом до М22 червня 2026 року ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 23.11.2020 року.
Позивач зазначив, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило банківський проєкт monobank, у межах якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки зі спеціальним платіжним засобом - платіжною карткою monobank, а банківське обслуговування здійснюється дистанційно, зокрема через мобільний додаток.
За твердженням позивача, 23.11.2020 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, на підставі якої їй було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт. Позивач вказує, що своїм підписом у Анкеті-заяві відповідачка підтвердила згоду з тим, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять договір про надання банківських послуг.
Банк зазначає, що виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, відкривши відповідачці рахунок та встановивши кредитний ліміт у розмірі 111000,00 грн, натомість відповідачка належним чином зобов`язання з повернення використаних кредитних коштів не виконала.
У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору, станом на час звернення до суду, за розрахунком позивача, утворилася заборгованість у загальному розмірі 97967,66 грн, яка складається із: загального залишку заборгованості за тілом кредиту - 97967,66 грн; заборгованості за пенею - 0,00 грн; заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 97967,66 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328,00 грн.
Представник АТ «Універсал Банк» подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, у якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, відводів складу суду не заявляє, усі докази подані завчасно, проти заочного розгляду справи за відсутності сторін та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Причин неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, доказів повного або часткового погашення заборгованості, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її участю не подала.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність передбачених ст. 280 ЦПК України умов для ухвалення заочного рішення, оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 23.11.2020 року є основним доказом волевиявлення відповідачки на укладення договору з АТ «Універсал Банк». З її змісту вбачається, що відповідачка погодилася з умовами банківського обслуговування, підтвердила ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, а також визнала, що зазначені документи разом становлять договір. Суд оцінює цей доказ як належний і допустимий, оскільки він безпосередньо стосується факту виникнення між сторонами договірних правовідносин.
Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank визначають порядок відкриття та обслуговування рахунку, порядок встановлення та використання кредитного ліміту, порядок погашення заборгованості, права і обов`язки сторін. Зазначені Умови мають значення для встановлення змісту зобов`язання, оскільки Анкета-заява прямо передбачає приєднання клієнта до таких умов. Суд враховує ці Умови у взаємному зв`язку з Анкетою-заявою та іншими документами, а не ізольовано.
Паспорт споживчого кредиту та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту підтверджують надання відповідачці інформації щодо істотних умов кредитування, можливого розміру кредитного ліміту, процентної ставки, порядку користування кредитом та загальної вартості кредиту. Ці документи суд оцінює як такі, що підтверджують належне інформування споживача відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Водночас суд враховує, що предметом позову є стягнення виключно неповернутого тіла кредиту, а не процентів, комісій, пені чи штрафів.
Довідка про відкриття рахунку № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту підтверджує, що на виконання договору банк відкрив відповідачці поточний рахунок та встановив кредитний ліміт у розмірі 111000,00 грн. Цей доказ є важливим для підтвердження фактичного виконання банком свого обов`язку за кредитним договором - надання відповідачці можливості користуватися кредитними коштами.
Розрахунок заборгованості підтверджує наявність у відповідачки заборгованості перед АТ «Універсал Банк» у розмірі 97967,66 грн. Із розрахунку вбачається, що заявлена до стягнення сума складається саме із залишку заборгованості за тілом кредиту, тоді як пеня та заборгованість за порушення грошового зобов`язання до стягнення не заявлені та становлять 0,00 грн. Суд бере зазначений розрахунок до уваги, оскільки він узгоджується з іншими доказами у справі, відповідачкою не спростований, доказів неправильності розрахунку або погашення боргу суду не надано.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення між сторонами договору про надання банківських послуг, факт надання відповідачці кредитного ліміту, факт користування кредитними коштами та факт невиконання відповідачкою обов`язку щодо повернення заборгованості.
Відповідачка жодних доказів на спростування позовних вимог не подала. Доказів того, що кредитні кошти не отримувалися, кредитний ліміт не використовувався, договір не укладався, заборгованість погашена повністю або частково, чи розрахунок позивача є неправильним, матеріали справи не містять.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Зазначена норма застосовується судом тому, що банківське обслуговування в межах проєкту monobank здійснюється шляхом приєднання клієнта до стандартних Умов і правил, Тарифів, Паспорта споживчого кредиту та інших документів, а відповідачка, підписавши Анкету-заяву, приєдналася до запропонованих банком умов.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а електронний правочин, вчинений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному законом, прирівнюється за правовими наслідками до правочину, вчиненого у письмовій формі.
Норми Закону України «Про електронну комерцію» застосовуються у цій справі тому, що правовідносини сторін виникли внаслідок дистанційного банківського обслуговування через мобільний додаток, із застосуванням електронного способу ідентифікації та підтвердження волевиявлення клієнта.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Ці норми застосовуються, оскільки спірні правовідносини виникли саме з кредитного договору, за яким банк надав відповідачці можливість користуватися кредитними коштами в межах установленого кредитного ліміту, а відповідачка зобов`язалася повернути використані кошти.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк і в порядку, встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Зазначені норми застосовуються з огляду на те, що відповідачка не виконала зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів у передбачений договором порядок, що надає кредитодавцю право вимагати стягнення заборгованості.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.
Зазначені норми застосовуються тому, що відповідачка отримала можливість користуватися кредитними коштами, однак у визначені договором строки їх не повернула, чим порушила взяте на себе грошове зобов`язання.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд застосовує цю норму як загальне правило відповідальності за порушення грошового зобов`язання, однак враховує, що позивач у цій справі не заявляє до стягнення інфляційні втрати, три проценти річних, пеню чи штраф, а просить стягнути лише неповернуте тіло кредиту.
Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, доказів на спростування заявлених вимог не надала, тому конкретні письмові заперечення відповідачки в матеріалах справи відсутні.
Судом встановлено, що 23.11.2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини з надання банківських послуг та користування кредитним лімітом у межах проєкту monobank. Банк виконав свої зобов`язання, відкривши відповідачці рахунок та встановивши кредитний ліміт у розмірі 111000,00 грн.
Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконала обов`язок з повернення використаних кредитних коштів, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 97967,66 грн.
Суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є підтвердженою належними та допустимими доказами, відповідачкою не спростована, а тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задовольняються повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в розмірі 3328,00 грн, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст. 3, 12, 13, 76–81, 89, 133, 141, 211, 247, 258, 259, 263–265, 268, 272, 280–283, 284–289 ЦПК України, ст. 11, 202, 204, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 628, 629, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію», «Про споживче кредитування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, буд. 23, код ЄДРПОУ 21133352), заборгованість за договором про надання банківських послуг від 23.11.2020 року в розмірі 97967 грн 66 коп. (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот шістдесят сім гривень 66 копійок) та судовий збір у розмірі 3328 грн 00 коп. Усього стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 101295 грн 66 коп. (сто одну тисячу двісті дев`яносто п`ять) грн. 66 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Лебединським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку. У такому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає обчислюватися з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом установлених ЦПК України строків не подано заяву про його перегляд або апеляційну скаргу, а в разі подання таких заяв чи скарг - якщо рішення залишено в силі за результатами відповідного перегляду.

Суддя       Роман БАКЛАНОВ