П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/29969/25	

Суддя першої інстанції - Бездрабко О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Дегтярьової С.В.,
суддів – Крусяна А.В., Яковлєва О.В.,
розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року у справі №420/29969/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової академії (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової академії (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Суд:
- визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2020 року індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; 
- зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 фіксовану індексацію у розмірі 4063 (чотири тисячі шістдесят три) грн 16 коп. за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2020 року у загальному розмірі 121370 (сто двадцять одну тисячу триста сімдесят) грн 52 коп. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44; 
- визнав протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 28 серпня 2020 року по 12 серпня 2021 року індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; 
- зобов`язав Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 фіксовану індексацію у розмірі 4063 (чотири тисячі шістдесят три) грн 16 коп. за період з 28 серпня 2020 року по 12 серпня 2021 року у загальному розмірі 46791 (сорок шість тисяч сімсот дев`яносто одну) грн 86 коп. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44; 
- визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не включення індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2019-2020 роки; 
- зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2019-2020 роки із включенням до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислено її розмір, індексації грошового забезпечення, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та iнших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15 січня 2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В решті позовних вимог відмовив.
11 травня 2026 року від представника позивача надійшла заява, в якій він просить встановити судовий контроль за виконанням рішення у справі №420/29969/25 і зобов`язати відповідачів у місячний строк надати письмовий звіт про його виконання у строк, визначений судом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року в задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю відмовлено.
До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року у справі №420/29969/25.
В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року наразі залишається невиконаним, проте зазначене залишилося поза увагою суду першої інстанції з мотивів, що заявником не надано суду доказів того, що ним використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення. 
На думку позивача, посилання суду першої інстанції на Закон України “Про виконавче провадження” є помилковими та такими, що зроблені без урахування ч.4 ст.382 КАС України, якою передбачено, що відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви. 
Інших висновків про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суд першої інстанції фактично не навів, не дослідив надані позивачем докази щодо невиконання рішення та, відповідно, обставини наявності або відсутності підстав для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення не досліджувалися, оцінка ним не надавалась.
За таких підстав, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року та задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №420/29969/25.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2026 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року у справі №420/29969/25.
22 червня 2026 року матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
23 червня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшов.
Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч.2 ст.381-1 КАС України, суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. (абз.1)
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення. (абз.2)
Отже, абзацом першим визначено право, а не обов`язок суду встановлювати судовий контроль за виконанням рішення.
Абзацом другим вже встановлено обов`язок суду, за заявою заявника, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення, однак, даний випадок не передбачено вказаним абзацом.
Таким чином, зміст положень ст.382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.
Відповідно до ч.3 ст.382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Колегія суддів дослідила матеріали справи, доводи апеляційної скарги та дійшла наступного висновку.
Встановлення судового контролю є одним із процесуальних механізмів забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення, який спрямований на реалізацію конституційного принципу обов`язковості судового рішення.
Положення статті 382 КАС України не ставлять можливість застосування інституту судового контролю за виконанням судового рішення у залежність від відкриття виконавчого провадження, чого судом першої інстанції враховано не було.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі №420/29969/25 набрало законної сили 14 квітня 2026 року. На момент звернення позивача із заявою про встановлення судового контролю рішення суду виконане в повному обсязі не було, що сторонами не заперечується.
Посилання суду першої інстанції на те, що відповідачами активно вчиняються дії на виконання рішення суду не свідчить про його фактичне виконання, оскільки судовим рішенням на них покладено не лише обов`язок здійснити відповідні нарахування, а й виплатити позивачу заборгованість, що виникла за результатами таких нарахувань.
За встановлених обставин, у разі коли рішення суду після набрання законної сили у повному обсязі не виконане, а відповідачі лише повідомляють про вжиття окремих заходів, які не призвели до фактичного виконання рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування передбаченого статтею 382 КАС України судового контролю шляхом зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання судового рішення.
Такий захід не є санкцією щодо відповідачів та не покладає на них нових обов`язків, а спрямований виключно на забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення без застосування будь-яких заходів примусу у цій частині.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 242-244, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року - скасувати.
Ухвалити постнову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №420/21858/24 задовольнити.
Зобов`язати Військову частині НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) надати суду в місячний строк з дня отримання ухвали про встановлення судового контролю звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року по справі №420/29969/25. 
Зобов`язати Військову академію (м. Одеса) (ЄДРПОУ 24983020) надати суду в місячний строк з дня отримання ухвали про встановлення судового контролю звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року по справі №420/29969/25. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Суддя доповідач С.В. Дегтярьова
Судді А.В. Крусян
О.В. Яковлєв