ЄУН: 336/2358/26
Провадження №: 2-а/336/59/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне стягнення, у якій просить скасувати постанову №625 від 15.07.2025 як незаконну.
Позовна заява обґрунтована тим, що постановою №625 від 15.07.2025, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального права, посилаючись на наступне. 09.07.2025 позивача було примусового доставлено співробітниками поліції в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою мобілізації без дотримання Порядку, визначеного Постановою КМУ №560. Співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та має належну військово-облікову справу у ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1 , пройшов у ІНФОРМАЦІЯ_3 військово-лікарську комісію та має бронювання, працює на підприємстві критичної інфраструктури. Після встановлення даних обставин, ОСОБА_1 відпустили, жодних документів та повісток не вручали. 
Ухвалою судді від 23.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результатом розгляду яких було ухвалено постанову №625 від 15.07.2025.
В порядку ст.162 КАС України, 24.04.2026 від представника відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. 
09.07.2025 о 10 годині 00 хвилин працівниками поліції ГУНП в Запорізькій області до ІНФОРМАЦІЯ_2 було доставлено громадянина ОСОБА_1 , як порушника військового обліку. В результаті перевірки його військово-облікових даних, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було встановлено, що останній своєчасно не уточнив персональні дані. Посилаючись на чинне законодавство зазначає, що дані мали бути уточнені у строк до 16.07.2024. Між тим ОСОБА_1 уточнив дані 12.07.2025, тобто несвоєчасно, у зв`язку із чим відповідачем було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №625 про вчинення правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Примірник протоколу ОСОБА_1 отримав особисто, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Вважає, що порушень з боку відповідача при винесенні оскаржуваної постанови не було. 
Також, одночасно із відзивом на позовну заяві відповідачем на виконання ухвали суду надано справу №625 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 15.07.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову № 625 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно з постановою, за матеріалами справи встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 625 від 09.07.2025, складеного оператором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 солдатом ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме ОСОБА_1 09.07.2025 був доставлений працівниками ГУНП в Запорізькій області до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в результаті перевірки його військово-облікових даних було встановлено, що останній своєчасно не уточнив їх згідно з чинним законодавством, після чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. В присутності ОСОБА_1 справу призначено до розгляду на 15.07.2025. У день та час розгляду справу ОСОБА_1 не прибув, заяв, заперечень та клопотань не подав. Про дату та час розгляду справи був повідомлений під підпис у протоколі про адміністративне правопорушення № 625 від 09.07.2025.
Вказана постанова подана ІНФОРМАЦІЯ_7 до примусового виконання до Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відкрито виконавче провадження № 80106706.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення №625 від 09.07.2025, 09 липня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками ГУНП в Запорізькій області до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в результаті перевірки його військово-облікових даних було встановлено, що останній несвоєчасно оновив їх, чим порушив абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу», п.22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560 та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
У вказаному протоколі ОСОБА_1 , під підпис, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 15.07.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Також, ОСОБА_1 отримав примірник протоколу, про що свідчить його власноручний підпис.
Судом досліджено військовий квиток серії НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , з якого встановлено, що 17.07.2024 та 10.07.2025 він пройшов військово-лікарську комісію та є придатним до військової служби. З розділу VI військового квитка «Відмітки про військовий облік» встановлено, що ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 07.10.2021 та згодом, 09.07.2025 - ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до роздруківки із застосунку «Резерв +» станом на 20.02.2026, ОСОБА_1 перебуває на обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата ВЛК: 10.07.2025, дата уточнення даних: 12.07.2025, має відстрочку до 17.12.2026.
15.07.2025 відносно ОСОБА_1 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 винесено постанову №625 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. На день та час розгляду справи ОСОБА_1 не прибув. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000,00 грн.
Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Статтею 72 ч.2 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваної постанови. 
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частиною першою статті 210-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною другою статті 210-1 КУпАП визначено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Також ст.210 КУпАП містить примітку, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.
Отже, на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП
Згідно з абз.6 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в умовах особливого періоду, будучи військовозобов`язаним, не уточнив протягом 60 днів свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Тобто, всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз.2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У відповідності до ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року №3633-IX (далі по тексту - Закон №3633-ІХ) встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, зокрема, у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Отже вищезазначені норми законодавства передбачають способи, якими громадяни України, що знаходяться на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно).
Судом встановлено, що позивач уточнив персональні дані лише 12.07.2025, про що свідчать відомості з застосунку "Резерв +", відомості про взяття на військовий облік, зазначені у військовому квитку ОСОБА_1 , тоді як мав своїм обов`язком уточнити дані в період з 18.05.2024 до 16.07.2024. 
Відповідно до п.23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 в редакції, яка діяла на дату винесення оскаржуваної постанови (далі по тексту - Порядок №1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Згідно зі ст.42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та п.19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Щодо посилань позивача на примітку до ст.210 КУпАП, суд відхиляє ці доводи, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити активні дії шляхом уточнення своїх персональні даних у встановлений строк, тобто даних, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів.
В свою чергу, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів - ІНФОРМАЦІЯ_2 може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, проте обов`язок такого уточнення покладається саме на військовозобов`язаного, яким є позивач, тобто дані реєстру формуються на підставі наданих військовозобов`язаним даних.
Таким чином, суд вважає доведеним стороною відповідача правомірність винесення постанови №625 від 15.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. В свою чергу доводи позивача про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності згідно вказаної норми КУпАП, є необґрунтованими.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови про адміністративне стягнення слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне стягнення– відмовити.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Савеленко

26.05.26