Справа № 539/3314/25
Провадження № 2-др/539/15/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Просіної Я.В., 
за участі секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни заяву представника позивача Сидоренка Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №3 від 20.08.2023 року,
встановив:
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №3 від 20.08.2023 року,
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2026 року позовну заяву за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення задоволено. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №3 від 20.08.2023 року відмовлено.
20 травня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява, у якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача у сумі 20 000,00 грн.
08 червня 2026 року від відповідача за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення на заяву про стягнення на правову допомогу, відповідно до якого просив відмовити у стягненні витрат на правову допомогу за договором про надання правничої допомоги від 01.06.2025 року в сумі 20000 грн у зв`язку з недоведеністю належними та допустимими доказами. Заперечення обґрунтоване тим, що у договорі про надання правничої допомоги від 01 червня 2025 року не вказаний порядок обчислення та виплати гонорару за надання правничої допомоги (гонорар за домовленістю), не визначена оплата послуг за годину роботи адвоката, не визначена ціна договору. Проте, до договору не додані: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2761, яке є підставою діяльності адвоката, ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 01 червня 2025 року; акт виконаних робіт; квитанції до прибуткового касового ордера. Окрім того, зазначає, що вбачається з матеріалів справи, 19.05.2026 року було складено Розрахунок гонорару за надану правничу допомогу згідно з Договором про надання правової допомоги від 01.06.2025 року, згідно якого адвокат надав, а Клієнт отримав наступні послуги (правову допомогу) на підставі Договору: 1. Зустріч з клієнтом; з`ясування підстав та мети звернення, надання консультації: 2 год, 1000 грн; 2. Підготовка для направлення до Лубенського міськрайонного суду позовної заяви про стягнення заборгованості 6 год, 3 000,00 грн; 3. Підготовка для направлення до Лубенського міськрайонного суду відзиву на зустрічну позовну заяву 4 год, 2000 грн; 4. Підготовка для направлення до Лубенського міськрайонного суду відповіді на відзив 2 години 1000 грн 2 год, 1000,00 грн; 5. Участь у судових засіданнях Лубенського міськрайонного суду (з проїздом у м. Лубни та у зворотньому напрямку) 26 год, 13000 грн. Загальна сума: 20000 грн. Із Розрахунку гонорару вбачається, що година роботи адвоката коштує 500 грн (2 години 1000 грн, 6 годин 3000 грн). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені належними та допустимими доказами.
Відповідно до практики Верховного Суду (постанова ВС від 04.06.2021 у справі №380/887/20), викладено висновок щодо витрат, понесені на професійну правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови в задоволенні вимог відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в постановах ВС від 23.01.2020 y справі №300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19.
Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального права, суд не вбачає перешкод для розгляду наданої заяви.
В судове засідання позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом адвокат Сидоренко Ю.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі.
Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив.
Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом адвокат Петраков В.А. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив.
Ознайомившись із наданою заявою та доданими до неї документами, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2026 року позовну заяву за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення задоволено. У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №3 від 20.08.2023 року відмовлено.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №3 від 20 серпня 2023 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 15 відсотків річних від простроченої суми та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в загальній сумі 366473 (триста шістдесят шість тисяч чотириста сімдесят три) грн 13 коп. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3664 (три тисячі шістсот шістдесят чотири) грн 73 коп.
Однак судом не вирішено питання щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу. 
Повний текст зазначеного рішення суду було виготовлено 15.05.2026 року та направлено його копії учасникам справи для відома.
20.05.2026 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
Згідно до ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч.5 ст. 124 ЦПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.
Як вбачається з матеріалів справи заява про ухвалення додаткового рішення була подана до суду 20.05.2026 року, тобто в межах строку, встановленого ч.3 ст. 270 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності; розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
На підтвердження вказаних витрат представником позивача суду надано: ордер про надання правової допомоги №1326762 від 21 серпня 2025 року (а.с.77), копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01 червня 2025 року (а.с.238), копію розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу згідно із договором про надання правничої допомоги від 01.06.2025 року, копія платіжної інструкції від 01.04.2026 року на оплату правничої допомоги на суму 3000,00 грн, копія платіжної інструкції від 19.05.2026 року на оплату правничої допомоги на суму 1500,00 грн, копія платіжної інструкції від 19.05.2026 року на оплату правничої допомоги на суму 2300,00 грн. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 20 000,00 грн ним не доведений, належними та допустимими доказами. 
Водночас розмір витрат підтверджується в сумі 6 800,00 грн, а тому враховуючи складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, наявність документів, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі вище наведеного та керуючись ст. 133, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
Заяву представника позивача Сидоренка Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн 00 коп.
Дане рішення є невід`ємною частиною рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2026 року у справі № 539/3314/25.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Я.В.Просіна