Справа № 529/362/26
Провадження № 2-а/529/4/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Чуб К.В.,
секретаря с/з – Єфременко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 , звернувся з позовною заявою до суду про скасування постанови № R476430 від 14.04.2026 про притягнення його адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не отримував повістку, АТ «Укрпошта» не повідомляла його про надходження поштової кореспонденції. Крім того, позивач не міг з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 через хворобу. У мобільному застосунку позивач отримав повідомлення від 21.12.2025 про його розшук для складання протоколу про порушення правил військового обліку, водночас оскаржувана постанова винесена 14.04.2026, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався. Позивач вважає, що підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, строки притягнення до адміністративної відповідальності спливли, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закриттю.
Ухвалою від 27.04.2026 у справі відкрито провадження за вказаним позовом з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті на 12.05.2026, якою зокрема, витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 завірену належним чином копію справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зокрема зазначивши, що позивачу через поштового оператора АТ «Укрпошта» було направлено повістку № 5595797, відповідно до якої йому слід було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.12.2025 о 10-00 год. Позивач не виконав вимог мобілізаційного законодавства та не прибув за викликом, про причини неявки не повідомив. Стосовно позивача було складено оскаржувану постанову, яка є електронною та формується виключно після того, як громадянин особисто через застосунок «Резерв+» надасть добровільну згоду на визнання адміністративного правопорушення. Позивач таку згоду надав, тобто виразив своє внутрішнє, психологічне сприйняття й визнання допущеного правопорушення. У такому випадку протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 258 КУпАП не складається. Також звертає увагу, що датою надходження заяви, в якій позивач зазначає, що не оспорює допущене порушення та надає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності є 13.04.2026. Представник відповідача зазначає, що визнання адміністративного правопорушення та надання ним згоди на притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про згоду особи щодо винесення стосовно неї постанови та унеможливлює його подальше оскарження. До відзиву представником відповідача надано копію повістки, опис до поштового відправлення та копію конверта. 
Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що 14.04.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесена постанова № R476430 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
У відповідності до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. 210-1 цього Кодексу, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, діяти від імені яких мають право їх керівники.
За змістом наведеної норми суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи. Отже належним відповідачем у справах про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є саме орган, а не посадова особа.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17.
Таким чином, належним відповідачем у справі є ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.
Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»  громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Аналогічний обов`язок визначений і у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженому постановою КМУ від 30 грудня 2022р. № 1487, де визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ затверджений Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».
З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в повістці.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 складено на ім`я ОСОБА_1 повістку № 5595797, за якою позивача зобов`язано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.12.2025 о 10:00. Зазначена повістка була направлена позивачу засобами поштового зв`язку (рекомендованим поштовим відправлення з повідомленням про вручення), проте не була вручена позивачу та повернута у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Повістка не була вручена оператором поштового зв`язку з незалежних від відповідача обставин з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак, в силу приписів пункту 41 Порядку №560, позивач вважається таким, що належним чином повідомлений про його виклик до ТЦК та СП.
Разом з тим, позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зазначений строк – 05.12.2025 не з`явився.
Доказів поважності причин нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачем не надано, до того ж зі змісту листа, наданого позивачем із застосунку «Резерв+» вбачається, що ним була подана заява про самовизнання порушення.
Отже аргументи та доводи позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого приписами частини 3 статті 210 КУпАП, є необґрунтованими, та не підтвердженими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Разом з тим, в силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 279-9 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язаний перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Згідно ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Судом встановлено, що позивач згідно повістки мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 05.12.2025, отже відповідачу вже 05.12.2025 було відомо про факт неприбуття ОСОБА_1 за викликом.
Разом з тим, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було винесено 14.04.2026, більш ніж через три місяці, тобто після закінчення визначеного статтею 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.
Відтак, 14.04.2026 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП слід було закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З огляду на те, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч.9 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку, що така постанова підлягає скасуванню.
Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.
Керуючись статтями 77, 90, 159, 241-246, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Скасувати постанову № R476430 від 14.04.2026, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення – закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий:        К.В. Чуб