Справа № 344/3126/26 
Провадження № 1-кп/344/846/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Івано-Франківськ 
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області, фактично проживаючої за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді директора ПП «Ягер ІФ», неодруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України,- 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_7 вчинила умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
Відповідно до наказу департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі ДПП НПУ) №26 о/с від 12.02.2016 рядового поліції ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП НПУ (далі – УПП) з 31.01.2016.
06.10.2017 наказом ДПП НПУ №405 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду командира роти №3 батальйону УПП.
Згідно наказу ДПП НПУ №548 о/с від 07.12.2017 лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено на посаду заступника командира роти №3 батальйону УПП.
Відповідно до наказу ДПП НПУ №672 о/с від 12.07.2018 ОСОБА_7 призначено заступником командира роти №1 батальйону УПП.
Наказом №318 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15.04.2021 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , заступника командира роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП НПУ, звільнено зі служби в поліції з 22.04.2021 р.
Водночас ОСОБА_7 при звільненні ознайомилась з вимогами ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон) стосовно подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення форм на офіційному веб-сайті НАЗК.
Згідно з ч.1 ст.3 Закону старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , заступник командира роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП НПУ, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, а відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» і примітки до ст.366-2 КК України вона зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, тобто є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину, передбаченого ст.366-3 КК України.
При цьому у ч.1 ст.45 Закону встановлено, що особи, зазначені в п.1, п.п. «а», «в»- «ґ» п.2 ч.1 ст.3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі – Національне агентство) декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством
Відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Пунктом 2-7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві положення" Закону установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Так, у зв`язку зі звільненням із вищезазначеної посади ОСОБА_7 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону зобов`язана була подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті «https://public.nazk.gov.ua» Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави (вид «щорічна») за 2021 рік у строк до 31 січня 2024 року.
Однак ОСОБА_7 , звільнившись 22.04.2021 зі служби в поліції, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про обов`язок у строк до 00 годин 00 хвилин 01.04.2022 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави (вид «щорічна») за 2021 рік, усупереч вимогам абз.2 ч.2 ст.45 Закону умисно таку декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не подала.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала частково. Суду пояснила, що у 2021 році звільнилася з посади заступника командира роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області. Працюючи на цій посаді, особисто проводила навчання з особовим складом щодо декларування. Знала, що після звільнення має подати декларацію, а також ще одну декларацію за рік, що не охоплюється попередньою декларацією. На початку травня 2021 року подала декларацію при звільненні. Декларацію, що подається рік після звільнення, спробувала подати у березні 2022, але не змогла зайти на сайт НАЗК, тому зателефонувала у відділ кадрів УПП в Івано-Франківській області, де сказали, що на час війни реєстри закриті. З початком повномасштабної війни чоловік пішов служити на фронт, отримав поранення у березні 2022, у липні 2022, у жовтні 2022 – контузію. У березні 2022 після дзвінка у відділ кадрів УПП ще один раз спробувала зайти на сайт НАЗК, не змогла і тому більше не пробувала подавати цю декларацію, подала її вже після повідомлення про підозру. У той період хворіла дочка, було багато стресу, розлучення з чоловіком, хворіла сама, тому про декларацію не думала, згадала вже, коли повідомили про підозру. Декларацію не подала, але це було неумисно, заперечила наявність умислу. Знає, що незнання закону не звільняє від відповідальності. Якось так склалося, що декларацію не подала. Жодних повідомлень з відділу кадрів УПП чи НАЗК про необхідність подання декларації не отримувала. Кінець липня – 15.08.2022 була відсутня за місцем отримання поштових відправлень, вказана у повідомленнях адреса відповідає дійсності. 
Не зважаючи на лише часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_7 , її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується протоколами слідчих та процесуальних дій, іншими документами, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні та які суд вважає належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.
З витягу з ЄРДР вбачається, що 24.02.2025 зареєстровано кримінальне провадження №42025090000000015 за ст.366-3 КК України за фактом того, що суб`єкти декларування з діючих і колишніх працівників правоохоронних органів умисно не подали декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» (а.с.58).
Підставою реєстрації став рапорт заступника начальника ВПК Івано-Франківського управління ДВБ НП України від 20.02.2025 про виявлення фактів неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.59).
З даного кримінального провадження постановою від 16.02.2026 виділено кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_7 за ст.366-3 КК України (а.с.73-76), зареєстровано кримінальне провадження №12026090000000091 щодо ОСОБА_7 (а.с.77).
На запит слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області від 30.06.2025, у тому числі щодо ОСОБА_7 (а.с.78-79) отримано лист НАЗК №47-07/63618-25 від 23.07.2025, згідно якого до НАЗК надходили повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно запитуваних осіб; НАЗК вжило заходів, передбачених ч.2 ст.51-2 Закону України «Про запобігання корупції», та направило зазначеним особам повідомлення про факт неподання декларації, з вимогою подати такі декларації протягом десяти днів з дня отримання повідомлення (а.с.80).
Як вбачається з повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, НАЗК листом №47/02/63524-25 від 23.07.2025 повідомлено ОСОБА_7 (м.Івано-Франківськ, вул. Богдана Хмельницького, буд 51Е/51А) відповідно до ч.2 ст.51-2 Закону України «Про запобігання корупції», що за результатами контролю своєчасності подання декларацій установлено, що вона не подала щорічну декларацію за 2021 рік та вказано, що протягом 10 днів з дня отримання цього повідомлення вона повинна подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в порядку, визначеному ст.45 цього Закону (а.с.81).
На виконання доручення слідчого (а.с.82-83) 08.10.2025 проведено огляд сайту Єдиного державного реєстру декларацій на сайті НАЗК. Під час огляду при введенні у поле пошуку « ОСОБА_7 » знайдено 5 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, остання декларація подана 08.05.2021, тип декларації «При звільненні». Таким чином установлено, що станом на час проведення огляду відсутня декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «Після звільнення», яку відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана була подати колишній працівник УПП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 (а.с.85-96).
На запит Івано-Франківського управління ДВБ НП України (а.с.97) від УПП в Івано-Франківській області отримано копії документів щодо ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» в частині необхідності подання декларацій суб`єктами декларування, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, колишніх працівників УПП в Івано-Франківській області (а.с.98).
Як вбачається з копії розписки від 22.04.2021, ОСОБА_7 власноручним текстом підтвердила, що їй доведено вимоги п.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення форми на офіційному веб-сайті НАЗК (а.с.99)
Також 08.04.2021 ОСОБА_7 ознайомлена з Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», при звільненні зі служби/роботи, про вимоги законодавства попереджена (а.с.100).
Листом УПП в Івано-Франківській області від 21.12.2023, що скеровано ОСОБА_7 за місцем її проживання, повторно роз`яснено вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подачі визначених типів декларацій (а.с.101).
Відповідно до наказу №26 о/с від 12.02.2016, призначено ОСОБА_7 інспектором роти №3 батальйону УПП у місті Івано-Франківську (а.с.102), згідно наказу №405 о/с від 06.10.2017 ОСОБА_7 призначено заступником командира роти №3 батальйону УПП у місті Івано-Франківську (а.с.103), згідно наказу №548 о/с від 07.12.2017 ОСОБА_7 призначено командиром роти №3 батальйону УПП у місті Івано-Франківську (а.с.104), згідно наказу №672 о/с від 12.07.2018 ОСОБА_7 призначено заступником командира роти №1 батальйону УПП у місті Івано-Франківську (а.с.105), згідно наказу №318 о/с від 15.04.2021 ОСОБА_7 звільнено зі служби в поліції (а.с.106).
05.02.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України (а.с.107- 110).
Згідно протоколу огляду від 05.02.2026, проведено огляд сайту Єдиного державного реєстру декларацій на сайті НАЗК. Під час огляду при введенні у поле пошуку « ОСОБА_7 » знайдено 5 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, остання декларація подана 08.05.2021, тип декларації «При звільненні». Таким чином установлено, що станом на 05.02.2026 ОСОБА_7 не подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вид «Щорічна» за 2021 рік (а.с.111-112).
Згідно протоколу огляду від 12.02.2026, проведено огляд сайту Єдиного державного реєстру декларацій на сайті НАЗК. Під час огляду при введенні у поле пошуку « ОСОБА_7 » знайдено 6 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, остання декларація подана 09.02.2026, тип декларації «Щорічна» (а.с.113-114).
Таким чином, установлено, що щорічну декларацію за 2021 рік подано ОСОБА_7 09.02.2026 – після повідомлення про підозру за ст. 366-3 КК України. 
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» (№ 1700-VII), за 2021 рік.
Позиція сторони захисту у даному кримінальному провадженні зводилася до того, що у діях ОСОБА_7 відсутній склад вказаного правопорушення, оскільки неподання декларації зумовлено неналежною роботою «Укрпошти», що не забезпечила отримання обвинуваченою листів від НАЗК та УПП з повідомленням про виявлений факт неподання декларації, а також тим, що у чинному законодавстві не передбачено відповідальних осіб, які б після звільнення нагадували суб`єктам декларування щодо необхідності подання декларацій. Враховуючи це, а також відсутність підстав приховувати свої доходи та майно, вважали що у ОСОБА_7 відсутній умисел на неподання декларації, декларація подана несвоєчасно з вини інших осіб, у тому числі працівників «Укрпошти», а також внаслідок недосконалості законодавства, а тому склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, відсутній. 
З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Суб`єкт кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК, - спеціальний. Це фізична осудна особа, яка досягла 16 років до вчинення кримінального правопорушення, та є суб`єктом декларування.
Приміткою до ст.366-2 КК визначено, що суб`єктами декларування у ст.366-3 КК є особи, які відповідно до частин 1, 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК, є встановлений законом порядок декларування, який покликаний забезпечити доброчесність осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і зрештою - правильну діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування.
Суспільна небезпечність кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК, полягає у тому, що суб`єкт умисно порушує передбачений спеціальними законами порядок декларування. Основною ціллю декларування доходів є ефективне запобігання корупції через прозорість майнового стану осіб, уповноважених на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування.
Предметом цього правопорушення є декларація, в якій указана інформація, зазначена суб`єктом декларування.
Щорічна декларація подається відповідно до ч.1 ст.45 Закону України №1700-VII у період з 00 год 00 хв 01 січня до 00 год 00 хв 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК, полягає у формі неподання суб`єктом декларування декларації, а з суб`єктивної сторони воно характеризується лише прямим умислом, тобто особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч.2 ст.24 КК).
Тобто для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК має бути встановлено і доведено, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, знала про обов`язок подати декларацію, передбачену ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», про строк її подання, проте усвідомлено з будь-яких мотивів вирішила не подавати декларацію і умисно не подала її.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 відповідно до наказу №26 о/с від 12.02.2016 призначено інспектором роти №3 батальйону УПП у місті Івано-Франківську (а.с.102), згідно наказу №405 о/с від 06.10.2017 ОСОБА_7 призначено заступником командира роти №3 батальйону УПП у місті Івано-Франківську (а.с.103), згідно наказу №548 о/с від 07.12.2017 ОСОБА_7 призначено командиром роти №3 батальйону УПП у місті Івано-Франківську (а.с.104), згідно наказу №672 о/с від 12.07.2018 ОСОБА_7 призначено заступником командира роти №1 батальйону УПП у місті Івано-Франківську (а.с.105), згідно наказу №318 о/с від 15.04.2021 ОСОБА_7 звільнено зі служби в поліції (а.с.106).
Отже, згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_7 , заступник командира роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП НПУ, була суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, а відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» вона зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, тобто є суб`єктом декларування. 
При цьому у ч.1 ст.45 Закону встановлено, що особи, зазначені в п.1, п.п. «а», «в»- «ґ» п.2 ч.1 ст.3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі – Національне агентство) декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством; відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Пунктом 2-7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві положення" Закону установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Отже, у зв`язку зі звільненням із вищезазначеної посади ОСОБА_7 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону зобов`язана була подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті «https://public.nazk.gov.ua» Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави (вид «щорічна») за 2021 рік у строк до 31 січня 2024 року, про що їй достеменно було відомо (копія розписки від 22.04.2021, а.с.99, Рекомендації для поліцейських при звільненні зі служби, з якими ОСОБА_7 ознайомлена 08.04.2021, а.с.100, пояснення ОСОБА_7 , надані безпосередньо у судовому засіданні). 
Крім того, ОСОБА_7 повторно роз`яснено вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подачі визначених типів декларацій листом УПП в Івано-Франківській області від 21.12.2023, що скеровано ОСОБА_7 за місцем її проживання (а.с.101), а також листом НАЗК №47/02/63524-25 від 23.07.2025 повідомлено ОСОБА_7 відповідно до ч.2 ст.51-2 Закону України «Про запобігання корупції», що за результатами контролю своєчасності подання декларацій установлено, що вона не подала щорічну декларацію за 2021 рік та вказано, що протягом 10 днів з дня отримання цього повідомлення вона повинна подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в порядку, визначеному ст.45 цього Закону (а.с.81).
У судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердила, що у вказаних листах УПП і НАЗК достовірно вказано адресу її проживання як адресу скерування цих листів, однак такі листи вона не отримувала, ймовірно тому, що була короткочасно відсутня за місцем свого постійного проживання.
З даного приводу суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04.02.2025 у справі №629/5254/21 (провадження №51-1404км24), згідно якої для притягнення особи до відповідальності за ст.366-3 КК не має бути доведено факт отримання нею повідомлення НАЗК про неподання декларації.
Так, положення ст.366-3 КК не містить гіпотези, яка б ставила в залежність застосування диспозиції цієї статті від письмового повідомлення НАЗК суб`єкта декларування про факт неподання декларації.
Частина 2 статті 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» регулює дії НАЗК у межах процедури контролю за поданням декларацій у разі, якщо суб`єктом декларування її не подано у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції».
Тобто НАЗК здійснює письмове повідомлення суб`єкта декларування, коли подія неподання декларації вже відбулася, що не звільняє відповідного суб`єкта від обов`язку подання такої декларації. При цьому абзац 2 ч. 2 ст. 51-2 цього Закону містить імператив одночасного повідомлення, серед інших, спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування, для відповідного реагування у межах своєї компетенції.
Проте для початку досудового розслідування, у разі виявлення слідчим, прокурором в діях суб`єкта декларування ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК, за змістом положень ст.214 КПК не передбачено обов`язкового попереднього письмового повідомлення НАЗК суб`єкта декларування про факт неподання декларації.
Роз`яснення НАЗК №1 від 03 лютого 2021 року не є нормативним актом і не містить норм кримінального процесуального права.
Тому суд не погоджується з позицією сторони захисту про те, що неотримання ОСОБА_7 повідомлення НАЗК про факт неподання декларації особою від 23.07.2025 чи листа УПП від 21.12.2023 впливає на можливість притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за ст.366-3 КК.
Враховуючи, що ОСОБА_7 неодноразово була письмово ознайомлена із вимогами антикорупційного законодавства, у тому числі перед звільненням і після звільнення, більше того, з її показів, вона безпосередньо з особовим складом проводила навчання щодо декларування, навесні 2022 року намагалася зайти на сайт НАЗК, щоб подати відповідну декларацію, однак її не подала, тобто ОСОБА_7 , будучи суб`єктом декларування, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, достеменно знала про необхідність подання декларації і відповідальність за її неподання. 
Вказане безумовно свідчить про наявність прямого умислу у діях ОСОБА_7 щодо неподання щорічної декларації за 2021 рік. Щорічну декларацію за 2021 рік подано ОСОБА_7 аж 09.02.2026 – після повідомлення про підозру за ст. 366-3 КК України. 
Твердження ОСОБА_7 про те, що у вказаний період була заклопотана внаслідок служби чоловіка у ЗСУ та його травм, розлучення, власного захворювання, захворювання дитини, зайнятості на новій роботі і перебування у відпустці за межами місця постійного проживання не виправдовує неподання декларації, не виключає обов`язку суб`єкта декларування подати відповідну декларацію та не спростовує наявність умислу на неподання декларації. 
Електронне декларування є складовою комплексної системи боротьби з корупцією. Його запровадження обумовлено необхідністю створення системи об`єктивного фінансового контролю за майновим станом публічних службовців, проведення стосовно них моніторингу способу їх життя з метою перевірки відповідності рівня життя задекларованим майну та доходам. Неподання відповідних електронних декларацій суб`єктами декларування перешкоджає здійсненню фінансового контролю за їх майновим станом контролюючими органами та шкодить ефективній протидії корупції. За таких обставин, зважаючи на негативні наслідки, які в собі несе неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», законодавцем встановлено кримінальну протиправність такого діяння, яка є юридичним вираженням його суспільної небезпеки.
Аналогічний підхід до визначення наявності умислу у діях особи застосовано у постанові Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №676/4489/22 (провадження №51-4939км23).
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження поза розумним сумнівом та кваліфікує її дії за ст.366-3 як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винної, зокрема, те, що обвинувачена раніше не судима (довідка №11-11022026/26210 від 11.02.2026, а.с.123), має вищу освіту, є директором ПП «Ягер ІФ», відповідно до довідки КНП «ПОКЦПЗ ІФОР» №247 від 28.01.2026 в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» та протягом життя у КНП «ПНЦ ІФ ОР» не зверталася, амбулаторну допомогу не отримує (а.с.119); згідно копії актового запису про шлюб №1491 від 30.09.2008 року – одружена (а.с.117), згідно копії актового запису про народження №629 – має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.118) Суд також враховує щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Відповідно до досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_7 , її спосіб життя, історію правопорушення, а також низький рівень ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, Івано-Франківський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (а.с.37-39). 
З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просила призначити обвинуваченій покарання відповідно до санкції ст.366-3 КК України – штраф в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 51000 гривень, з позбавленням права обіймати відповідні посади на строк 3 роки, позицію обвинуваченої, яка вказала, що декларацію не подала своєчасно не умисно, а внаслідок неналежної роботи працівників «Укрпошти», що не забезпечили отримання нею листів від УПП та НАЗК, позицію захисника, яка просила виправдати обвинувачену за відсутністю у її діях складу інкримінованого кримінального правопорушення внаслідок недоведення суб`єктивної сторони та відсутності прямого умислу, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання їй слід призначити у межах санкції ст.366-3 КК України у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в правоохоронних органах.
Саме таке покарання ОСОБА_7 є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.
На даний час запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_7 не застосовується. 
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 395 КПК України, суд- 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, та призначити покарання - штраф у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить п`ятдесят одну тисячу гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в правоохоронних органах, на строк два роки.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_9