Дата документу 26.06.2026 Справа № 333/1029/26

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 333/1029/26  Пр. № 22-ц/807/1270/26      	Головуючий у 1-й інстанції: Варнавська Л.О.  Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.
суддів Кочеткової І.В., Трофимової Д.А.
 
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2026 року у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі – ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с. 1-8), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитними договорами №101432050 від 17.09.2021 року та за №3235342 від 30.09.2021 року станом на 28.01.2025 року у розмірі 63345,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 9000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 53205,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 00,00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами – 00,00 грн., заборгованість за комісіями – 1140,00 грн., від сплати якої у добровільному порядку відповідач на користь позивача ухиляється, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Варнавську Л.О. (а.с. 14). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 17-18) відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2026 року (а.с.64-69) позов позивача у цій справі задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за кредитними договорами: - за договором №101432050 від 17.09.2021 року у розмірі 4455,00 грн.; - за договором №3235342 від 30.09.2021 року у розмірі 10740,00 грн. Всього стягнуто заборгованість за кредитними договорами у розмірі 15195,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 44276926) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 638,71 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 44276926) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3838,40 грн. У решті позовних вимог відмовлено. В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, у тому числі в частині відмови у задоволенні вимог погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач  ОСОБА_1 в особі представника Калініна С.К. у своїй апеляційній скарзі (а.с.75-100) просив: - змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок витрат на правову допомогу з 3838,40 грн., зменшивши її до 2398,77 грн.; - скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови стягнути на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу; - стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по оплаті послуг АБ «Калінін і Партнери» на надання професійної правничої (правової) допомоги в суді першої інстанції в розмірі 7600,75 грн.; - стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по оплаті послуг АБ «Калінін і Партнери» на надання професійної правничої (правової) допомоги в апеляційному суді в розмірі 4000,00 грн.; - в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В автоматизованому порядку 15.04.2026 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (а.с.101). Ухвалою апеляційного суду (а.с.102) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 24.04.2026 року (а.с.105). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 27.04.2026 року (а.с.106), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. Оскільки, відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3328,00 грн. * 30 = 99840,00 грн., у цій справі ціна позову 63345,00 грн. (а.с. 1), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Позивач подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі (а.с.112-133). 
В автоматизованому порядку 15.05.2026 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Онищенка Е.А. у зв`язку із тривалою відпусткою останнього (а.с. 140-141). 
Ухвалою апеляційного суду від 15.05.2026 року (а.с.142) у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в загальному позовному провадженні із викликом сторін у цій справі відмовлено.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, у тому числі в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача у цій справі погодилось, останнє в апеляційному порядку не оскаржувало.
Відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  оскаржує вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині розміру суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок витрат на правову допомогу та в частині відмови стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу.
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  і лише в оскаржуваній частині, а саме: в частині розміру суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок витрат на правову допомогу та в частині відмови стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу.
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про судові витрати сторін на професійну правничу допомогу в оскаржуваній частині, керувався ст.ст. 530, 536, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 4, 12 - 13, 76, 81, 137, 141 ЦПК України та виходив із такого.
Відповідно до вимог ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких визначено в сумі 16000,00 грн. у зв`язку із зверненням з позовом. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). А відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі до задоволених позовних вимог (16000,00 грн. х 23,99% / 100) = 3838,40 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу відповідача ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначав таке. 
Відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами за умови подання належних та допустимих доказів, що підтверджують фактичне понесення таких витрат, їх розмір та обсяг наданих послуг. Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, зокрема документів, що підтверджують оплату послуг адвоката, або детального опису наданих послуг. Крім того, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, а розмір витрат на правничу допомогу відповідача не підтверджено належними доказами, підстави для їх стягнення з позивача відсутні. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції в частині таким, що ухвалено із додержанням вимог закону є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі в оскаржуваній частині відповідає.
Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині рішення, а лише відображають позицію відповідача, яку він та його представник вважають єдино вірною та правильною.
Надані стороною відповідача у цій справі суду першої інстанції вищезазначені документи на підтвердження понесення витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції (а.с.36-37), а саме: - рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди) та - акт виконаних робіт (наданих послуг) від 12.03.2026 року на суму 10000,00 грн., який (акт) не містять підпису ОСОБА_1 , у тому числі електронного, оскільки він складався адвокатським бюро вже пізніше 12.03.2026 року і не є складовою частиною саме вже підписаного 10.03.2026 року вищезазначеного договору адвокатського бюро та відповідача електронними підписами сторін, та відповідно, у цій справі відсутні докази того, що саме з наданими послугами адвоката, їх видом та вартістю, погодився відповідач  ОСОБА_1 та оплатив їх, тобто на час ухвалення судом першої інстанції рішення в оскаржуваній частині 03.04.2026 року у цій справі були відсутні саме належні і допустимі докази саме понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції взагалі, та зокрема на вищезазначену суму. В судовому засіданні у суді першої інстанції 03.06.2026 року, в якому було ухвалено рішення, всі учасники цієї справи були відсутні (протокол судового засідання суду першої інстанції від 03.04.2026 року без будь-яких зауважень сторін - а.с.63), сторона відповідача не повідомляла суд першої інстанції станом на дату судового засідання 03.04.2026 року, що вона буде надавати пізніше докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а тому не слід вирішувати судом першої інстанції питання про їх розподіл саме в рішенні від 03.04.2026 року. При цьому, сторона відповідача у відзиві на позов позивача у цій справі у суді першої інстанції сама зазначала, що відповідач лише очікує понести витрат на професійну правничу допомогу на суму 10000,00 грн., але ще не поніс, що визнала у тому числі сторона відповідача у своїй апеляційній скарзі у цій справі в апеляційному суді (ст. 82 ч. 1 ЦПК України: «Обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню» - а.с. 79). З урахуванням вищезазначених конкретних обставин цієї справи, правильно встановлених судом першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині, апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання сторони відповідача в апеляційній скарзі останнього (а.с.78) на судову практику про понесення цих витрат відповідачем у майбутньому, з урахуванням того, що саме підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартість саме підписом відповідача на акті з вищезазначеним адвокатським бюро тощо не було підтверджено у цій справі взагалі. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування сторони відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі в оскаржуваній частині відсутні. Відповідач та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень в оскаржуваній частині рішення. 
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та стороною відповідача апеляційному суду не надані. Не можуть бути доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, надані апеляційному суду повторно докази, а саме: - довіреність на справу (копія - а.с.85), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (копія - а.с.87), - договір про надання професійної правничої /(правової) допомоги від 14.04.2026 року (копія - а.с.88-91), які вже була предметом дослідження в суді першої інстанції у цій справі (а.с.31, 33-34), та яким останній вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. 
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскаржуваній частині, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення судом першої інстанції питання про розподіл витрат сторін на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в оскаржуваній частині рішення.
Описки в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції у цій справі (в частині відсутності у матеріалах цієї справи копії договору відповідача з Адвокатським бюро «Калінін і партнери», копія останнього із додатками наявна у матеріалах цієї справи - а.с. 33-37) не можуть бути підставою для скасування апеляційним судом правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги сторони відповідача, а можуть бути усунуті судом першої інстанції за власною ініціативою чи за заявою учасників цієї справи у подальшому в порядку ст. 269 ЦПК України. 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України. За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі або ж його зміни. В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось. Також, в силу вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його апеляційної скарги, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2026 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення цієї повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повна постанова апеляційним судом складена 26.06.2026 року.
Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Трофимова Д.А.