Справа № 146/1011/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2026 р. селище Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026025200000015 від 3 червня 2026 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, Вінницька область, громадянина України, освіта середня – спеціальна, одруженого, учасника бойових дій, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку.
Молодший сержант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , 29 травня 2026 року близько 23 год. 30 хв. перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що на території домогосподарства АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання (тобто діючи умисно), з метою спричинення болю, з мотивів ревнощів, наніс один удар долонею своєї правої руки по обличчю своєї дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, вона отримала тілесні ушкодження у вигляді синця лівої нижньої повіки і щоки, перелому носової кістки з незначним зміщенням, перелому лівого виличного відростка верхньощелепної кістки, які відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я більше як 6 діб, але менше як 21 добу.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Всі ці обставини були встановлені досудовим розслідуванням, доведені належними та допустимими доказами, та не оспорюються учасниками судового провадження.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшло клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Крім цього, до обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява потерпілої ОСОБА_4 відповідно до якої потерпіла ОСОБА_4 , згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Враховуючи, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини скоєного кримінального проступку, учасники процесу згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснювати розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Вивчивши матеріали, долучені до обвинувального акту, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку доведена досудовим розслідуванням.
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у п. 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя. 
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, згідно довідки - характеристики виданої Томашпільською селищною радою Тульчинського району Вінницької області виконавчий комітет компрометуючими матеріалами не володіє, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе при призначенні йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу.
З клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу сторона обвинувачення не зверталася.
Цивільний позов не заявлено. 
Судові витрати та речові докази відсутні. 
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд 

У Х В А Л И В: 

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. (одна тисяча сто дев`яносто гривень).
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України. 
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Суддя:	  	ОСОБА_1