Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/3020/26
Номер провадження2/711/2115/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг,
ВСТАНОВИВ:
25 березня 2026 року ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), що сукупно складає 30 530,43 грн, та судові витрати (вхідний №12846/26, а.с.2-7). 
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ». 
Оскільки в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то нарахування за послугу здійснювалися згідно п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до якого, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири.
У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалося згідно п.40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до яких, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища, відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018.
У квартирі АДРЕСА_1 не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показів вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалювальній площі приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.
Лічильник обліку гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 не встановлено, тому відповідно до п.21 Правил за надані послуги плата справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу.
Відповідно до п. 26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу, згаданої вище.
Крім того, у позові позивач зазначає, що типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно постанов Кабінету Міністрів України №830 та 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача за посиланням: https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu. 
Фактом приєднання споживачів до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачами будь-яких дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка на надання послуги, факт отримання послуги.
З огляду на викладене, позивач робить висновок, що з відповідачами укладено договір про надання послуг централізованого опалення шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 ЦК України. 
Відповідачі своєчасно з травня 2021 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) внаслідок чого утворилась заборгованість, яка, станом на 01.03.2026, складає 30 530 грн 43 коп, що підтверджується листами-розрахунками по ОР НОМЕР_4.
Крім того позивач у мотивувальній частині позову зазначає про те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2022 у справі №711/3810/21 з було задоволено вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 01.05.2021 в сумі 63 283,38 грн. 
З огляду на викладене позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), що сукупно складає 30 530 грн 43 коп, а також судовий збір.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 05 травня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.32-33).
Представник позивача за довіреністю Блізнецов М.Є., 01.05.2026 через підсистему «Електронний суд», подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував (вхідний №18878, а.с.112).
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання 05 травня 2026 року о 14 год 10 хв не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про місце, день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без їх участі до суду не подали, відзиву до суду не направили (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). 
У зв`язку з цим, 05 травня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012, що видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.22), та рішень Черкаської міської ради «Про забезпечення населення гарячим водопостачанням та центральним опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ» № 520 від 24.05.2000 (а.с.17-18), і «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» № 1480 від 31.10.2007 (а.с.19), забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.05.2018 судом встановлено, що основним видом економічної діяльності приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» є виробництво електроенергії (а.с.20).
На підставі витягу з Положення про Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» (далі - Положення) суд встановив, що Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» заснований на приватній власності ПрАТ «Черкаське хімволокно» (а.с.23). Крім того, відповідно до п.2.6 Положення, суд встановив, що Відокремлений підрозділ має право бути позивачем, відповідачем та третьою особою в судових органах, від імені засновника вступати у встановлені законом правовідносини з іншими юридичними та фізичними особами.
Із розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання теплової енергії) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , О/Р № НОМЕР_1 , за період травень 2021 року - лютий 2026 року, суд встановив, що надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) до квартири АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (а.с.8).
Із розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання гарячої води) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , О/Р № НОМЕР_1 , за період травень 2021 року - лютий 2026 року, суд встановив, що надання послуг з постачання гарячої води до №385 в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (а.с.9).
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №14218/20750-01-10 від 11.07.2025 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , за якою рахується заборгованість перед позивачем, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані відповідно з 16.04.2010, 24.10.2007 та 16.04.2010 і дотепер (а.с.10).
Вказаний юридичний факт також підтверджується і довідками Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №6178/8572-01-10, №6241/8571-01-10 та 6220/8570-01-10 від 30.03.2026, що витребувані судом (а.с.29-31).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №433840127 від 02.07.2025 суд встановив, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажі №6327 від 09.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Веліковою Н.А. (а.с.11).
Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18), пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)). 
Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право створює презумпцію належності цього права особам, які ним володіють внаслідок державної реєстрації. 
Таким чином, із досліджених у судовому засідання матеріалів справи, суд встановив, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їм надає приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ».
Із розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання теплової енергії) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , О/Р № НОМЕР_1 , за період травень 2021 року - лютий 2026 року, суд встановив, що за період із травня 2021 року до лютого 2026 року включно відповідачі мають заборгованість перед Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надану їм послугу з централізованого опалення в загальному розмірі 1814 грн 11 коп, оскільки оплата послуг відповідачами проводилась періодично та не у повному розмірі (а.с.8).
Крім того з розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання гарячої води) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , О/Р НОМЕР_4, за період травень 2021 року - лютий 2026 року, суд встановив, що за період із травня 2021 року до лютого 2026 року включно відповідачі мають заборгованість перед Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надану їм послугу з гарячого водопостачання в загальному розмірі 28 716 грн 32 коп, оскільки оплата послуг відповідачами проводилась періодично та не у повному розмірі (а.с.9). 
Також суд встановив, що згідно заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.07.2021 в справі №711/3810/21 (провадження №2/711/2086/21) стягнуто з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків, станом на 01.05.2021, в сумі 63 283 грн 38 коп, інфляційну складову боргу у розмірі 8246 грн 04коп та 3% річних у розмірі 3 572 грн 91 коп, а всього 75102 грн 33коп. Здійснено розподіл судових витрат. 
Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Суд перевірив факт набрання рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19.07.2021 в справі №711/3810/21 (провадження №2/711/2086/21) законної сили шляхом використання даних Єдиного державного реєстру судових рішень і встановив, що означене судове рішення набрало законної сили 24 травня 2021 року (реєстраційний номер рішення: 98465131).
Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, в судовому засіданні встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) від оплати таких послуг.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.03.2018 в справі №401/710/15-ц.
Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, якою встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).
Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, що були чинним на день виникнення спірних правовідносин, якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, відповідачі є споживачами комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розумінні положень Закону №2189 та ЖК України, що їм надає ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», за вказаною вище адресою. 
Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Частиною 1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , були і продовжують бути зареєстрованими, станом на день розгляду справи, за адресою: АДРЕСА_1 (а відповідач ОСОБА_2 є також власником означеного житлового приміщення), мали право на проживання у цьому об`єкті нерухомості, були споживачами комунальних послуг, що надавалися позивачем до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному розмірі не вносили плату за надані комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, тому, згідно з розрахунком ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» зобов`язані сплатити заборгованість по оплаті вказаних послуг сукупно в розмірі 30 530,43 грн (а.с.8-9).
Водночас суд звертає увагу учасників судового розгляду, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з травня 2021 року до 02 березня 2022 року, не мав повної цивільної дієздатності, оскільки лише ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття.
Частинами 1,2 ст.32 ЦК України передбачено, що крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); 5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг.
Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.
Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 , у період часу з травня 2021 року до 02 березня 2022 року, мав статус неповнолітньої особи, а відповідно і не мав повної цивільної дієздатності, тому правочин щодо нерухомого майна, зокрема, щодо укладення з позивачем договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг до квартири АДРЕСА_1 , мав право укласти за умови попередньої письмової нотаріально посвідченої згоди його батьків і відповідного дозволу органу опіки та піклування на вчинення таких дій.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних доказів тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 уклав із позивачем договір на надання відповідних житлово-комунальних послуг до вказаної вище квартири, зокрема, попередньої письмової нотаріально посвідченої згоди його батьків і відповідного дозволу органу опіки та піклування на вчинення таких дій. 
Водночас суд оцінює критично твердження позивача, викладене у мотивувальній частині позовної заяви, в частині того, що, зокрема, відповідач ОСОБА_1 як споживач уклав договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання з позивачем шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 ЦК України, оскільки чинним цивільним законодавством не передбачено виключення щодо укладення фізичною особою, яка не має повної цивільної дієздатності, правочину щодо нерухомого майна без попередньої письмової нотаріально посвідченої згоди його батьків і відповідного дозволу органу опіки та піклування. 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги, що виник у період часу з травня 2021 року до лютого 2022 року включно, є такими, що недоведені належними і допустимими доказами, а відповідно у їх задоволенні слід відмовити. 
У зв`язку з цим, позовна вимога про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за послугу з постачання гарячої води в сумі 28 716,32 грн підлягає задоволенню частково, а саме: солідарному стягненню з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню борг за послугу з постачання гарячої води, за період із травня 2021 року до лютого 2022 року включно в сумі 8454,32 грн (дані стовбця «Нараховано до сплати, грн» (за період з травня 2021 року до лютого 2022 року включно складає 8705,9 грн) - дані стовбця «Перерахунок, грн» (за період з травня 2021 року до лютого 2022 року включно складає 251,58 грн) розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання гарячої води) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , О/Р № НОМЕР_1 , за період травень 2021 року - лютий 2026 року, а.с.9)); водночас солідарному стягненню з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає заборгованість за комунальну послугу з постачання гарячої води, за період з березня 2022 року до лютого 2026 року включно в сумі 20 262 грн (37967 грн (вартість означеної послуги за період з 01.03.2022 до 01.03.2026 з урахуванням даних стовбця «Перерахунок ) - 17705 грн (розмір грошових коштів, що сплачені відповідачами у рахунок погашення боргу за період з 01.03.2022 до 01.03.2026)).
Водночас, якщо підсумувати суми коштів, що підлягають стягненню солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок сплати заборгованості зі сплати вартості гарячого водопостачання за період з травня 2021 року до лютого 2022 року включно (8454,32 грн) та солідарно із відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період березня 2022 року до лютого 2026 року включно (20262 грн), то сукупно розмір боргу становитиме 28 716,32 грн (8454,32 грн + 20 262 грн), який і просить суд позивач стягнути з відповідачів у солідарному порядку в рахунок сплати заборгованості за постачання гарячої води.
Також позовна вимога про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в сумі 1814,11 грн, підлягає задоволенню частково, а саме означений розмір заборгованості піддягає стягненню солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки за період з березня 2022 року до лютого 2026 року позивачем нараховано відповідачам сплату вартості відповідної житлово-комунальної послуги в сумі 24960,14 грн (з урахуванням перерахунку в сумі 3,19 грн означений розмір заборгованості складає 24 956,95 грн); водночас за період з березня 2022 року до лютого 2026 року відповідачі сплатили позивачу грошові кошти у рахунок сплати вартості комунальної послуги з постачання теплової енергії в сумі 27 611 грн. Отже, розмір оплаченої вартості відповідачами означеної комунальної послуг за період з 01.03.2022 до 01.03.2026 перевищує розмір нарахованої її вартості на суму 2654,05 грн (27611 грн - 24956,95 грн). Водночас, за період з 01.05.2021 до 01.03.2022, відповідачі мали б сплатити вартість постачання теплової енергії в сумі 4468,16 грн (дані стовбця «Нараховано до сплати, грн» (за період з травня 2021 року до лютого 2022 року включно). Оскільки відповідачі за період з 01.03.2022 до 01.03.2026 здійснили переплату позивачу вартості постачання теплової енергії на суму 2654,05 грн, тому означений розмір слід зарахувати у рахунок боргу за період з 01.05.2021 до 01.03.2022. У зв`язку з цим, розмір заборгованості відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з оплати вартості постачання теплової енергії за період з 01.05.2021 до 01.03.2022, тобто до часу набуття повноліття відповідачем ОСОБА_1 , складає 1814,11 грн (4468,16 грн - 2654,05 грн).
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості з відповідачів за постачання теплової енергії підлягає частковому задоволенню, а саме сума боргу в розмірі 1814,11 грн підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; водночас солідарному стягненню з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 означена позовна вимога задоволенню не підлягає.
Також суд звертає увагу учасників цивільного процесу на той факт, що відповідачами, всупереч положенням ч.1 ст.81 ЦПК України, не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, що виникла у період із травня 2021 року до лютого 2026 року включно, а також своїх контррозрахунків заборгованості за цей період часу, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що утворилася у зв`язку із неналежним виконанням ними зобов`язань з оплати за отримані послуги. Крім того, відповідачами не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у розрахунках заборгованості за житлово-комунальні послуги (постачання теплової енергії та гарячого водопостачання) по житловому приміщенню (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , О/Р НОМЕР_4, за період травень 2021 року - лютий 2026 року (а.с.8,9). Також у матеріалах справи відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідачі відмовилися від отримання вказаних послуг в означений вище період в часі.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Із дослідженої платіжної інструкції №225 від 23.03.2026 (а.с.1) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3328 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках.
Керуючись ст. 32, 322, 509, 525, 526, 541, 543, 610 ЦК України, ст.67,68 ЖК України, ст.5,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, ч.8 ст.178, ст.247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
позовну заяву приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з гарячого водопостачання (постачання гарячої води), за період з 01 травня 2021 року до 01 березня 2022 року, в розмірі 8454 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні 32 (тридцять дві) копійки.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з гарячого водопостачання (постачання гарячої води), за період з 01 березня 2022 року до 01 березня 2026, в розмірі 20 262 (двадцять тисяч двісті шістдесят дві) гривні.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), за період з 01 травня 2021 року до 01 березня 2026 року, в розмірі 1814 (одна тисяча вісімсот чотирнадцять) гривень 11 (одинадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» в рівних частках судовий збір в сумі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень, тобто з кожного по 1109 (одна тисяча сто дев`ять) гривень 33 (тридцять три) копійки.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 05 травня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», код ЄДРПУО: 00204033: місцезнаходження: м. Черкаси, проспект Хіміків, 76.
Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко