Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/530/26
Провадження №2/338/709/26
09 червня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого-судді Решетова В. В. 
з участю секретаря Смеречук Х. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

Сторони у справі:
представник відповідач-адвокат Москвічов А.С.

ВСТАНОВИВ:
Представник Позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 71949295 від 23 липня 2025 року та договором кредитної лінії № 8396264 від 22 червня 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено два електронні договори кредитування. 
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача, зазначає, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 23 липня 2025 року було укладено кредитний договір №71949295, відповідно до вимог якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав відповідачу кредит в сумі 2500 грн строком на 30 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, денна процентна ставка 1%, комісія з надання кредиту 15% на суму надання кредиту, що становить 375 гривень. 
Крім того, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 22 червня 2025 року було укладено кредитний договір №8396264, відповідно до вимог якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав відповідачу кредит в сумі 1500 грн строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, денна процентна ставка 0,95 %, комісія з надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що становить 258,75 грн.
Позивач вказує, що кошти були перераховані на банківську картку відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що підтверджується електронними платіжними інструкціями та довідками платіжної системи. Відповідач був ідентифікований через систему BankID НБУ, а договори підписані одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до письмового укладення договору. 
16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» було укладено договір факторингу №16/09/25, згідно якого до ТОВ «Деал Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідач свої вимоги за договором № 71949295 від 23.07.2025 року не виконував, а за договором №8396264 від 22 червня 2025 року виконав частково, кредитні кошти повернув частково.
У зв`язку із порушенням зобов`язань за вказаними договорами відповідач має заборгованість перед позивачем:
за кредитним договором № 71949295 від 23.07.2025 року у сумі 8 250 грн з яких: 2500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 375 грн сума заборгованості за процентами; 375 грн сума заборгованості за комісією; 5 000,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою;
за кредитним договором №8396264 від 22 червня 2025 року у сумі 5 547 грн з яких: 1500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1197 грн сума заборгованості за процентами та 2850 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача борг за вказаним кредитними договорами, сплачений при зверненні до суду судовий збір та витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник відповідача-адвокат Москвічов А.С., 28 травня 2026, через систему "Електронний суд", направив відзив, у якому заперечує проти задоволення позову. Основні аргументи зводяться до того, що позивачем не надано первинних документів, які б підтверджували реальне отримання коштів відповідачем, зокрема виписки з його карткового рахунку. Розрахунок заборгованості відповідач вважає «внутрішнім документом», який не є доказом виконання операції, яка свідчить про перерахування коштів. Також представник відповідача посилається на судову практику щодо недопустимості стягнення коштів без належного підтвердження їх зарахування на рахунок боржника. Вказує, що у позивача відсутні підстави звертатися до суду, оскільки він не отримав право грошової вимоги до відповідача. Крім того, представник відповідача заперечує, щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4500 гривень, оскільки вважає її завищеною для даної категорії справ, та просить витрати на правову допомогу, які поніс позивач зменшити.
Представник позивача-адвокат Ткаченко Ю.О. 01 червня 2026 року, через систему "Електронний суд", направила заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 71949295 від 23.07.2025 року у сумі 3 250 грн з яких: 2500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 375 грн сума заборгованості за процентами; 375 грн сума заборгованості за комісією. Також, просить стягнути заборгованість за кредитним договором №8396264 від 22 червня 2025 року у сумі 2697 грн з яких: 1500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1197 грн сума заборгованості за процентами. Крім того, просять стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу. Суд, відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК, приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог.
Представник позивача-адвокат Ткаченко Ю.О. 01 червня 2026 року, через систему "Електронний суд", направила відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечує доводи відповідача щодо неукладення кредитних договорів та неотримання кредитних коштів. Позивач зазначає, що договори були укладені в електронній формі та підписані одноразовими ідентифікаторами, відповідно до вимог законодавства про електронну комерцію, що підтверджує волевиявлення відповідача на їх укладення. Також, представник позивача наголошує на відсутності будь-яких доказів неправомірного використання персональних даних відповідача чи оскарження ним спірних договорів.
На підтвердження факту надання кредитних коштів позивач посилається на платіжні інструкції, довідки платіжної системи та лист позикодавця про перерахування коштів на банківську картку відповідача. Додатковим підтвердженням отримання кредиту позивач вважає здійснення відповідачем часткового погашення заборгованості. Позивач також зазначає, що відповідач не надав жодних доказів на спростування факту отримання коштів чи укладення договорів. Крім того, позивач вважає доведеними та обґрунтованими заявлені витрати на правничу допомогу, оскільки до позову додано належні докази їх понесення. Просить позов задовольнити.
Представник позивача ТОВ «Деал Фінанс Груп» в судове засідання не з`явився, був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві просив розглянути справу без його участі, змінені позов підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 
Представник відповідача-адвокат Москвічов А.С. в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Суд, вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Відповідно до ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з положенням ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно зі змісту ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Щодо укладення кредитного договору № № 71949295 від 23 липня 2025 року, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 23 липня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит (з комісії за надання кредиту) № 71949295. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 17350.
Відповідно до п.п. 2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 даного договору товариство надає Клієнту кредит в розмірі 2500 грн, строк кредитування/строк договору 30 днів. Процентна ставка 0,500%.
В силу п.п. 2.2.4 договору передбачено, що комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 375 грн), орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість кредиту 3250,00 грн, загальні витрати за кредитом 750 грн.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконало своє зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів, за допомогою ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», яке відповідно до договору №ПВ30-09-20/1 від 30 вересня 2020 року надає послуги з переказу коштів, в тому числі і 22 червня 2025 року на суму 1500 грн здійснило переказ на ЕПЗ номер № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 .. Факт отримання коштів відповідачем ОСОБА_1 в сумі 1500 гривень, також підтверджується копією платіжної інструкції 4e13b89e-24c3-48c2-b2bd-36b6c4db94ec (а.с. 17 зворот, а.с. 18).

Щодо укладення кредитного договору №8396264 від 22 червня 2025 року, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 22 червня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8396264. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 440803.
Відповідно до п.п. 2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 даного договору товариство надає Клієнту кредит в розмірі 1500 грн, строк кредитування/строк договору 360 днів. Розмір першого обов`язкового платежу 683 грн.
Згідно п.п. 2.2.4, 2.2.5 договору, період сплати Мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати Позичальником процентів за користування Кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування Кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість Мінімальних обов`язкових платежів становить 11. Дата сплати Першого обов`язкового платежу 21 липня 2025 року.
В силу п.п. 2.2.7, 2.2.8 договору передбачено, що тип кредиту невідновлювальна кредитна лінія. Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 258,75 грн). Процентна ставка в день 0,95%, орієнтовна загальна вартість кредиту 6888,75 грн, неустойка в день 75 грн, загальні витрати за кредитом 5388,75 грн.
Відповідно п.п. 2.3. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194,73%. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі, а також на припущенні, що Позичальник не буде здійснювати дострокового виконання умов Договору, не буде збільшувати суму Кредиту та не буде допускати порушення умов Договору.
Згідно п.п. 2.3.1. договору, денна процентна ставка в день 0,998%.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконало своє зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів, за допомогою ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», яке відповідно до договору №ПВ30-09-20/1 від 30 вересня 2020 року надає послуги з переказу коштів, в тому числі і 23 липня 2025 року на суму 2500 грн здійснило переказ на ЕПЗ номер № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 .. Факт отримання коштів відповідачем ОСОБА_1 в сумі 2500 гривень, також підтверджується копією платіжної інструкції 6a6c298c-f008-46a1-b6d0-a51cb42095c8 (а.с. 12 зворот).
16 вересня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників (а.с. 19-23).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №23/12/25-01 від 23 грудня 2025 року до договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту №71949295 складає 3 250 грн, з яких: 2500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 375 грн сума заборгованості за процентами; 375 грн сума заборгованості за комісією (а.с. 22 зворот).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №23/12/25-01 від 23 грудня 2025 року до договору факторингу № 16/09/25 від 16 вересня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту №8396264 складає 2 697 грн, з яких: 1500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1197 грн сума заборгованості за процентами (а.с. 23 зворот).
З огляду на встановлені фактичні обставини справи позивачем доведено, що кредитні договори (№ 8396264 від 22 червня 2025 року та № 71949295 від 23 липня 2025 року) укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронних підписів одноразовими ідентифікаторами, що відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", а також, що позивач набув право вимоги до відповідача.
При цьому ОСОБА_1  на веб-сайті кредитодавців та через особистий кабінет подавала заявки на отримання кредитів за умовами, які вважала зручними для себе.
Ідентифікація ОСОБА_1  на веб-сайті кредитодавців здійснена відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням її особистих даних, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду, місця проживання, електронної пошти, номера платіжного засобу, на який необхідно перерахувати кошти, тощо.
Доказів, що указані в договорах одноразові ідентифікатори та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, відповідачем не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження ОСОБА_1  могла отримати кредитні кошти.
Будь-які докази протиправності дій третіх осіб стосовно ОСОБА_1 , які стосуються підписання кредитних договорів, у матеріалах справи відсутні.
Надані позивачем докази в сукупності підтверджують факт перерахування відповідачу ОСОБА_1 23 липня 2025 року від ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів " суми коштів 2500 грн та 22 червня 2025 року від ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" суми коштів 1500 грн на банківську картку № НОМЕР_1 . Також, факт отримання коштів та їх користування, підтверджується частковим погашенням ОСОБА_1 кредитної заборгованості 01.07.2025р. в сумі 401,25 грн, 07.07.2025р. 85,50 грн, 21.07.2025р. 50,00 грн., 23.07.2025р. 299,50 грн та 28.07.2025р. 99,75 грн.
Доводи представника відповідача, щодо того що позивач не надав суду доказів перерахування коштів його довірителю, суд відхиляє, оскільки відповідач не надала доказів того, що картковий рахунок зазначений у договорі, їй не належить. Доказів звернення відповідача до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з використанням персональних даних відповідача матеріали справи не містять.
Також, відповідач не надав суду виписки по зазначеному картковому рахунку на підтвердження факту незарахування кредитних коштів на її рахунок, враховуючи, що первісний кредитор не є банківською установою. Тобто відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких своїх даних. Сторона відповідача аналізує докази позивача, вказує на їх недостатність, неналежність і при цьому не надає жодного доказу своїх заперечень.
Зокрема, сторона відповідача не спростовує в належний спосіб факт отримання, користування і часткове повернення кредитних коштів за вказаним договором. Всі заперечення сторони відповідача зводяться до аналізу і оцінки доказів сторони позивача.
Якщо фінансова установа надає докази (виписку, договір), що гроші перераховано на рахунок позичальника, то саме позичальник має довести факт неотримання коштів або те, що рахунок йому не належить. У разі невизнання боргу, особа зобов`язана спростувати належність рахунку, а не просто заперечувати факт отримання, або вказувати на неповноту доказів сторони позивача.
Суд звертає увагу на особливості доказування в цивільному процесі і наголошує на тому, що відповідач побудував свою позицію на концепції «Негативного доказу» (постанова ВС від 27.05.2020 по справі № 2-879/13).
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. ( Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності вказаних кредитних договорів. Договір № 8396264 від 22 червня 2025 року та договір № 71949295 від 23 липня 2025 року недійсними не визнано.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів за вищенаведеним кредитним договором та наявність у відповідача заборгованості у заявленому до стягнення розмірі підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про успішне перерахування коштів, розрахунками заборгованості, детальними розрахунками заборгованості від первісних кредиторів, копією кредитного договору та договорів факторингу.
Доказів того, що вказана картка не належить відповідачу, або на неї не було зараховано 1500 грн та 2500 грн на виконання умов кредитного договору, відповідачем не надано. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що номер телефону, який використувався під час укладення кредитного договору йому не належить, та не є його фінансовим номером, що унеможливлювало б підтвердження проведення операції по підписанню договору.
Отже, суд вважає, що стороною позивача доведено факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами за вище вказаним договором.
Підсумовуючи зазначеного вище, враховуючи те, що позивач довів обставини, на які він посилається у позові, на підставу своїх вимог або заперечень, набув право грошової вимоги до відповідача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість (відповідно до зменшених позовних вимог), яка утворилася:
за кредитним договором № 8396264 від 22 червня 2025 року в сумі 2697 грн, з яких 1500 грн – заборгованість за основною сумою богу (тіло кредиту) та 1197 грн – заборгованість за відсотками;
за кредитним договором № 71949295 від 23 липня 2025 року в сумі 3250 грн, з яких 2500 грн – заборгованість за основною сумою богу (тіло кредиту), 375 грн– заборгованість за відсотками та 375 грн – заборгованість за комісією.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України. 
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, та враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 2662 грн 40 коп. судового збору.
Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виокремити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №357/380/20, провадження № 14-20цс22).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на оплату послуг з професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 4500 грн.
До позовної заяви позивачем надано договір про надання правової допомоги №22-08/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, витяг з Акту №4-ДІЛ приймання-передачі наданої правової допомоги від 30 грудня 2025 року, акт приймання передачі справ на надання правової допомоги, платіжна інструкція від 16.01.2026р., копію ордеру на надання правничої допомоги від 03 вересня 2026 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Матеріалами справи підтверджується обсяг наданих адвокатом правничих послуг по справі.
Разом з тим, суд оцінивши подані стороною позивача докази, враховуючи, клопотання представника про зменшення розміру витрат на правову допомогу, складність справи, реальність (дійсність та необхідність), обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу розміру виконаної адвокатом роботи в суді, та те, що підготовка позовної заяви та відповіді на відзив, не потребувало тривалих затрат часу, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" на свою користь із ОСОБА_1  з 4500 грн до 3 000 грн.
Керуючись ст. ст. 207, 610, 626, 627, 628, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», ст. ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" заборгованість на загальну суму 5947 грн 00 коп. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок сім гривень) 00 коп.:
за кредитним договором № 8396264 від 22 червня 2025 року в сумі 2697 грн, з яких 1500 грн – заборгованість за основною сумою богу (тіло кредиту) та 1197 грн – заборгованість за відсотками;
за кредитним договором № 71949295 від 23 липня 2025 року в сумі 3250 грн, з яких 2500 грн – заборгованість за основною сумою богу (тіло кредиту), 375 грн– заборгованість за відсотками та 375 грн – заборгованість за комісією.
Стягнути із ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду 
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», місце знаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, ЄДРПОУ 44280974. 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Повний текс рішення виготовлено 11 червня 2026 року.

Суддя           В.В. Решетов