ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 р.	Справа № 440/14033/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 р. (ухвалене суддею Ясиновським І.Г., повний текст якого складено 27.02.2026 р.) по справі № 440/14033/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» 
до  Головного управління ДПС у Полтавській області   
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МК МЕРЧАНТС Україна» (в подальшому – ТОВ «МК МЕРЧАНТС Україна») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (в подальшому – ГУ ДПС у Полтавській області), в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, видане ГУ ДПС у Полтавській області від 08.09.2025 р. № 00136010701, форма «П», яким, з посиланнями на п. 41.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України, зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2781986 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, видане ГУ ДПС у Полтавській області від 08.09.2025 р. № 00136020701, форма «Д», яким, з посиланнями на пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 177.5, п. 177.8 ст. 177 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 436130,49 грн., яка складеться з донарахованого зобов`язання - 339252,11 грн.; штрафні санкції – 84813,03 грн., сума пені – 12065,35 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, видане ГУ ДПС у Полтавській області від 08.09.2025 р. № 00136030701, форма «Д», яким, з посиланнями пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору – 91931,14 грн., яка складається з донарахованого зобов`язання - 71737,35 грн., штрафні санкції – 17934,34 грн., сума пені – 1259,45 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 р. позов задоволено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 р. та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог: Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «МК МЕРЧАНТС Україна» зареєстровано як юридична особа з 01.02.2023 р., видами діяльності якої є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 01.64 Оброблення насіння для відтворення; 35.22 Розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи; 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи; 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.50 Трубопровідний транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.
ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 02.03.2023 р. по 31.03.2025 р., правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 02.03.2023 р. по 31.03.2025 р., за результатами якої складено акт від 06.08.2025 р. № 11371/16-31-07-01-01/45117131, висновками якого встановлені порушення ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА»: п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 12275047 грн., в т.ч. за 1 квартали 2025 року в розмірі 12275048 грн.; пп. 168.1.1, п.п.168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 177.5, п.177.8 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 339252,11 грн., у т.ч. по періодах: липень 2024 - 109709,89 грн., грудень 2024 - 6001,04 грн., січень 2025 – 84543,20 грн., лютий 2025 – 138997,98 грн.; пп. 168.1.1, пп.168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України в результаті чого занижено військовий збір в загальній сумі 71737,35 грн., у т.ч. по періодах: липень 2024 - 9142,49 грн., грудень 2024 - 500,09 грн., січень 2025 – 23484,22 грн., лютий 2025 – 38610,55 грн.
Не погодившись з актом перевірки, позивач надав заперечення за результатами розгляду яких ГУ ДПС у Полтавській області висновок вищевказаного акту скасовано в частині від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток на суму 9493061 грн., в іншій частині висновок залишено без змін, а заперечення частково задоволено.
На підставі висновків акту перевірки, ГУ ДПС у Полтавській області 08.09.2025 р. винесено податкові повідомлення-рішення: № 00136010701, форма «П», яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2781986 грн.; № 00136020701, форма «Д», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 436130,49 грн., яка складеться з донарахованого зобов`язання - 339252,11 грн.; штрафні санкції – 84813,03 грн., сума пені – 12065,35 грн.; № 00136030701, форма «Д», яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору – 91931,14 грн., яка складається з донарахованого зобов`язання - 71737,35 грн., штрафні санкції – 17934,34 грн., сума пені – 1259,45 грн.
Не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення необґрунтовані, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в подальшому – ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п.п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми ПДВ платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.
Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.
Згідно з пп. 134.1.1. п. 131.1 ст. 131 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПК України, фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів або понад резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів).
Згідно з пп. 139.2.1 ст. 139 ПК України, фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів або понад резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів).
Відповідно до пп.139.2.2 ст. 139 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму коригування (зменшення) резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму списаної дебіторської заборгованості (у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів), що відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Згідно з п. 44.2 ст. 42 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Відповідно до абзацу 7 пункту 4 Положення (Стандарт) Бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 08.10.1999 р. № 237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.1999 р. за № 725/4018 (далі - П(С)БО №10), Сумнівний борг - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником.
Абзац 6 п.4. НП(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість» визначає, що поточна дебіторська заборгованість - сума дебіторської заборгованості, яка виникає в ході нормального операційного циклу або буде погашена протягом дванадцяти місяців з дати балансу.
Згідно з п. 6. НП(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість» поточна дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги визнається активом одночасно з визнанням доходу від реалізації продукції, товарів, робіт і послуг та оцінюється за первісною вартістю. У разі відстрочення платежу за продукцію, товари, роботи, послуги з утворенням від цього різниці між справедливою вартістю дебіторської заборгованості та номінальною сумою грошових коштів та/або їх еквівалентів, що підлягають отриманню за продукцію, товари, роботи, послуги, така різниця визнається дебіторською заборгованістю за нарахованими доходами (процентами) у періоді її нарахування.
Пунктом 7 НП(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість» встановлено, що поточна дебіторська заборгованість, яка є фінансовим активом (крім придбаної заборгованості та заборгованості, призначеної для продажу), включається до підсумку балансу за чистою реалізаційною вартістю. Для визначення чистої реалізаційної вартості на дату балансу обчислюється величина резерву сумнівних боргів.
Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом під час перевірки встановлено, що ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» за 2024 в сумі 1264775,66 грн. не включено до складу рядка 2.1.3. «Сума витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів або понад резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів) (пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПК України))» (Різниці, на які ЗБІЛЬШУЄТЬСЯ фінансовий результат). Додатку РІ, суму списаної з Балансу безнадійної заборгованості в розмірі 1264776 грн., в т.ч. за 2024 в сумі 1264776 грн. Таким чином, сума очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів) у вигляді накопичених витрат по завершенню господарської діяльності по проекту «Елеватор» в розмірі 1264776 грн. в момент її списання, не знайшла свого відображення по коду рядка 2.1.3 Додатку РІ за 2024 рік, тобто на збільшення фінансового результату віднесена не була, що суперечить вимогам пп. 139.2.1, п. 139.2 ст. 139 ПК України, згідно якого фінансовий результат до оподаткування збільшується, зокрема, на суму витрат від списання накопичених витрат понад суму резерву сумнівних боргів або понад резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів).
ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» згідно наданих для перевірки: головної книги (Рахунок 949 «Інші витрати операційної діяльності»), оборотно-сальдової відомості по рахунку 949 «Інші операційні витрати», аналітичним бухгалтерським довідкам, наказу по підприємству встановлено, що у 2024 році здійснило списання витрат по проекту «Елеватор», а саме: Головна книга. Рахунок 949 «Інші витрати операційної діяльності». У бухгалтерському обліку списання проведено кореспонденцією бухгалтерських проводок: Дт 949 «Інші операційні витрати» Кт 231 «Виробництво» за 2024 рік в сумі 1264775,66 грн. на підставі наказу по підприємству №2024/10-29 від 29.10.2024 р. «Про завершення господарської діяльності по проекту «ЕЛЕВАТОР», відповідно до якого, у зв`язку з постійними загрозами атак на енергетичну інфраструктуру, що призводить до неможливості стабільної роботи зерносушарки та елеваторного обладнання, підвищеними ризиками по здійсненню накопичення Товарів в умовах військового часу, відсутності попиту на надання послуг зберігання та економічною недоцільністю подовжувати господарську діяльність за проектом «ЕЛЕВАТОР», наказано припинити з 01.11.2024 р. господарську діяльність по проекту «ЕЛЕВАТОР», яка здійснювалася за адресою: Кіровоградська область, Долинський район, м. Долинська, вул. Чумацький шлях, буд. 19 у період з 01.07.2024 р. по 31.10.2024 р.
Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» № 25/11/2024 від 25.11.2024 р., у зв`язку із закриттям проекту «Елеватор» проведено інвентаризацію накопичених витрат та проведено списання у бухгалтерському обліку згідно наведених на сторінці 30 акту перевірки проведень.
Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» № 31/12/2024 від 31.12.2024 р., у зв`язку із закриттям проекту «Елеватор» проведено інвентаризацію накопичених витрат та проведено списання у бухгалтерському обліку згідно наведених на сторінці 31 акту перевірки проведень.
Згідно з даними регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» встановлено, що в порушення вимог п. 7 НП(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість», де зазначено, що усі підприємства (окрім тих, які підпадають під винятки, передбачені в НП(С)БО 25) зобов`язані створювати резерв сумнівних боргів у бухгалтерському обліку та п. 3.7.7 нормативного документа, який регулює основні засади ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, а саме облікової політики підприємства, ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» станом на кінець перевіряємого періоду не сформовано резерв сумнівних боргів щодо дебіторської заборгованості за товари, роботи (послуги) та іншої дебіторської заборгованості.
В результаті чого, контролюючий орган прийшов до висновку, що ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» занижено суму різниць, на які збільшується фінансовий результат по коду рядка 2.1.3 Додатку РІ до рядка 03 Декларації з податку на прибуток підприємств за перевіряє мий період всього на суму 1264776 грн., в т.ч. за 2024 в сумі 1264776 грн.
Судовим розглядом встановлено, що 01.07.2024 р. ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» з ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 01/07/24 оренди елеватору (будівель та обладнання), що розташований в Кіровоградській область, Долинський район, місто Долинська, вулиця Чумацький шлях, будинок 19.
У зв`язку зі зростанням військових ризиків і загроз руйнувань у районі розташування елеватора, що робить надмірно небезпечним накопичення та зберігання зернових партій, а також через нестабільну роботу інфраструктури, перебої з електропостачанням та інші об`єктивні обставини, подальшу оренду елеватора визнано економічно недоцільною та вирішено припинити.
Понесені витрати по проекту «ЕЛЕВАТОР» обліковувались в бухгалтерському обліку на рахунку 231 «Виробництво» та включали виключно витрати, необхідні для здійснення безпосередньої діяльності Товариства: оренду приміщень та обладнання (загальновиробничі витрати) у сумі 492075 гривень; комунальні послуги та інші витрати на утримання виробничих приміщень (загальновиробничі витрати) у сумі 37804,53 гривень; послуги охорони приміщень та обладнання, що орендувались (загальновиробничі витрати), у розмірі 110752,49 гривень; витрати на оплату праці задіяного персоналу (прямі виробничі витрати) у сумі 509243,54 гривень та 21 439,77 гривень; відрахування на соціальні потреби (прямі виробничі витрати) – нарахування ЄСВ на витрати на оплату праці у сумі 88743,58 грн та 4716,75 грн.
Відповідно до п. 7 НП(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість" резерв сумнівних боргів створюється лише під поточну дебіторську заборгованість, яка одночасно відповідає таким вимогам: є фінансовим активом; не придбана підприємством і не призначена для продажу; не вважається безнадійною, а є сумнівною, тобто такою, щодо якої існує невпевненість в її погашенні (згідно п. 4 П(С)БО 10).
Пунктом 4 НП(С)БО 13 «Фінансові інструменти», затверджені наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2001 р. № 559, визначено, що фінансовий актив - це: а) грошові кошти та їх еквіваленти; б) контракт, що надає право отримати грошові кошти або інший фінансовий актив від іншого підприємства; в) контракт, що надає право обмінятися фінансовими інструментами з іншим підприємством на потенційно вигідних умовах; г) інструмент власного капіталу іншого підприємства.
Тобто фінансовий актив — це не витрати, а право на отримання коштів або інший фінансовий інструмент.
Фактичні накопичені ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА», понесені витрати віднесено на субрахунок 949 «Інші операційні витрати» на підставі Наказу № 2024/10 від 29.10.2024 р. «Про завершення господарської діяльності за проектом «Елеватор». 
Тобто, були списані фактично понесені операційні витрати, які не призвели до формування активу або подальших економічних вигод. Витрати, які були списані, не є фінансовими активами в розумінні національних стандартів бухгалтерського обліку (НП(С)БО), а отже не підлягають створенню резерву згідно з п.п. 139.2.1 ПК України .
ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» не здійснювалось списання дебіторської заборгованості (в т.ч. безнадійної), яка регулюється вищеозначеними нормами. У складі списаних витрат відсутні активи, які потребують оцінки на зменшення корисності згідно з вимогами НП(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість», у зв`язку з чим понесені витрати, не є фінансовими інструментами та не підпадають під коригування фінансового результату, відповідно до статті 139 ПК України.
Таким чином, витрати, які понесло ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» по оренді приміщення та обладнання елеватору, оплаті праці працівників задіяних по проекту «ЕЛЕВАТОР» не є фінансовим активом та не є поточною дебіторською заборгованістю, відповідно не можуть бути об`єктом для нарахування резерву та не мають бути відображені в п 2.1.3 Додатка РІ декларації на прибуток.
Судовим розглядом встановлено, що 05.12.2024 р. між ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 05.12.2024 № ТЕО-А-051224-МКМ-ДІЮ.
Згідно з наданих для перевірки ТТН в графі «Автомобільний перевізник» зазначено - ФОП ОСОБА_2 .
Як вбачаєтеся з акту перевірки контролюючим органом встановлено неправомірне включення позивачем послуг з перевезення вантажу до складу витрат по господарським операціям з ФОП ОСОБА_2 , податковий номер 3257414844 на суму 999726 грн., в тому числі за 2024 рік – 472620 грн., за 1 квартал 2025 року – 527106 грн., оскільки до податкової бази ФОП ОСОБА_2 не подавалася звітність, згідно якої можливо підтвердити наявність та використання ним автотранспортних засобів. Відомості про об`єкти оподаткування, які б могли вказати про наявність автомобілів, чи основних засобів ФОП ОСОБА_2 – не подає. Форма податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи – підприємця затверджено наказом міністерства фінансів України 19.06.2015 № 578 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 липня 2015 р. за N 799/27244). Згідно інструкції щодо її заповнення по Розділу 1 Загальні показники підприємницької діяльності у рядку 08 «Фактична чисельність найманих працівників у звітному періоді (осіб)» вказується найбільша чисельність працівників за будь-який місяць податкового (звітного) періоду. У поданих до ГУ ДПС декларації ФОП ОСОБА_2 по рядку 8 розділу 1 Декларації задекларовано 0 осіб. Тобто, ФОП ОСОБА_2 не мало працівників, які б могли здійснювати вищезазначені перевезення. Згідно звітів 4ДФ ФОП ОСОБА_2 не декларувала взаємовідносини з іншими ФОП (відсутні виплати доходу за 157 ознакою). згідно наданих ТТН встановлено, що надання транспортних послуг ФОП ОСОБА_2 здійснювалося з залученням великої кількості вантажних автомобілів та водіїв.
Судовим розглядом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 позивачу надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої визначено, що зазначений суб`єкт господарської діяльності зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 19.10.2023 р., номер запису: 2010350000000430156, види діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; Витяг з реєстру платників єдиного податку, виданий Оржицькою Державною податковою інспекцією Головного управління ДПС у Полтавській області, що підтверджує реєстрацію суб`єкта господарської діяльності платником єдиного податку 3 групи, ставка 5 відсотків від доходу; Довідку про відкриття банківського рахунку, видану Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», з якої вбачається, що вона видана клiєнту: фізичній особі – підприємцю ОСОБА_2 про відкриття поточного рахунку; Для підтвердження наявності можливості надання послуг з перевезення - Договір № 06ЧА/11/23-ОЕ оренди транспортних засобів з екіпажем від 06.11.2023 р. з Фізичною особою – підприємцем ОСОБА_3 , згідно з п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором та згідно ст. 805 Цивільного Кодексу України, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування транспортні засоби (далі - ТЗ) разом із обслуговуючим персоналом (далі – Екіпажем), а Орендар зобов`язується прийняти ТЗ Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плата за їх використання» 
Відповідно до п. 1.1 Договору № ТЕО-А-051224-МКМ-ДІЮ про надання транспортно-експедиторських послуг від 05.12.2024 р. встановлено, що на умовах і в порядку передбаченими даним Договором, Виконавець зобов`язується за замовленнями Замовника здійснити безпосередньо або організувати та забезпечити перевезення вантажів автомобільним вантажним транспортом до відповідного пункту призначення (на території України або за її межами) у встановлений Замовником строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу – Вантажоодержувачу, надалі – «Послуги», а Замовник зобов`язується надати вантаж для перевезення Виконавцю та сплатити за перевезення вантажу встановлену плату».
Пунктом 1.2. Договору передбачено, що транспортно-експедиторські послуги Виконавця включають організацію та забезпечення перевезення вантажів Замовника власним автотранспортом або шляхом залучення до перевезення третіх осіб (Перевізників), за будь-які дії та/або бездіяльність яких Виконавець несе відповідальність як за свої власні. Перелік транспортних засобів, якими Виконавцем здійснюються перевезення вантажів на території України, найменування вантажу, вартість транспортно-експедиторських послуг, дата, місце завантаження та розвантаження вантажу, інші умови перевезення вантажу обумовлено сторонами Договору у Заявках, що є невід`ємною частиною Договору та надані під час здійснення перевірки.
У період з грудня 2024 року по березень 2025 року суб`єктом господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 на адресу TOB «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» фактично надавались послуги з перевезення вантажів згідно наданих заявок Замовника, що підтверджуються належним чином оформленими документам, в тому числі – Заявками на здійснення перевезення, товаро-транспортними накладними (з відмітками Вантажовідправника та Вантажоодержувача про відвантаження для перевезення та отримання вантажу), актами виконаних робіт, реєстрами ТТН, платіжними дорученнями, що підтверджують здійснення розрахунків за надані послуги, надані під час здійснення перевірки, копії яких знаходяться в матеріалах справи. 
За надані послуги суб`єктом господарської діяльності – ФОП ОСОБА_2 ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» здійснювало розрахунки виключно в безготівковій формі на банківський рахунок відкритий в банківській установі на Фізичну особу-підприємця, а не на фізичну особу.
Судовим розглядом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 надавалися послуги із здійснення перевезення товару – пшениці у кількості 1000 мт. +/- 10%, що придбаний ТОВ «МК МЕРЧАНТС Україна» у ТОВ «МЕГА МЕНЕДЖМЕНТ ПРОЕКТ» (Постачальника) за Договором поставки № 6973 від 06.12.2024 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, відповідно п. 1.2 якого поставка Товару здійснюється на умовах FCA (FreeCarrier–Франко-перевізник) відповідно до Міжнародних Умов Торгівлі «Інкотермс 2020». Пунктом 1.3. Договору визначено, що Місце поставки – навантаження: Україна, 07441, Київська обл., Броварський р-н, село Тарасівка, вул. 9 Січня, будинок 1-Г.
Поставка товару та здійснення Постачальником завантаження товару у транспортні засоби для здійснення перевезення додатково підтверджується видатковими накладними на поставку товару та платіжними інструкціями по оплаті вартості поставленого товару, копії яких знаходяться в матеріалах справи.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що надані ФОП ОСОБА_2 послуги по перевезенню товару позивача безпосередньо використання в його господарській діяльності, а тому позивач правомірно відніс їх до складу витрат.
Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом в акті перевірки зроблено висновок, що не підтверджується зв`язок ФОП ОСОБА_4 з наданням транспортних послуг на адресу ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА», у зв`язку з чим ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» порушено вимоги п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, НП(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248, внаслідок чого завищено показник по р. 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати за формою 2-м на суму 517485 грн., в тому числі за 2024 рік – 517485 грн., оскільки ФОП ОСОБА_4 не подавалася звітність згідно якої можливо підтвердити наявність та використання ним автотранспортних засобів, та він не має в штаті працюючих осіб, власних транспортних засобів, та не декларує взаємовідносини з іншими ФОП що могли б здійснювати дані перевезення.
Між ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» та ФОП ОСОБА_4 укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 07.03.2024 № ТЕО-Д-07032024-МКМ-ВА.
ФОП ОСОБА_4 надав позивачу виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якої визначено, що зазначений суб`єкт господарської діяльності зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 22.12.2023 р., номер запису: 2010350000000470719, види діяльності: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; витяг з реєстру платників єдиного податку, виданий Головним управлінням ДПС у м.Києві, ДПІ у Дарницькому районі, що підтверджує реєстрацію суб`єкта господарської діяльності платником єдиного податку 3 групи, ставка 5 відсотків від доходу; довідку про відкриття банківського рахунку, видану Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з якої вбачається, що вона видана клiєнту: ОСОБА_4 (Приватний підприємець) ЄДРПОУ 3177919699, про те, що йому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вiдкрито рахунок.
Для підтвердження наявності можливості надання послуг з перевезення - Договір №26/01/2024-ОЕ оренди транспортних засобів з екіпажем від 26.01.2023 р. з Фізичною особою – підприємцем ОСОБА_5 , згідно п.1.1. якого «У порядку та на умовах, визначених цим Договором та згідно ст. 805 Цивільного Кодексу України, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування транспортні засоби (далі - ТЗ) разом із обслуговуючим персоналом (далі – Екіпажем), а Орендар зобов`язується прийняти ТЗ Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плата за їх використання».
Відповідно до п. 1.1 Договору № ТЕО-Д-07032024-МКМ-ВА про надання транспортно-експедиторських послуг від 07.03.2024 р. на умовах і в порядку передбаченими даним Договором, Виконавець зобов`язується за замовленнями Замовника здійснити безпосередньо або організувати та забезпечити перевезення вантажів автомобільним вантажним транспортом до відповідного пункту призначення (на території України або за її межами) у встановлений Замовником строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу – Вантажоодержувачу, надалі – «Послуги», а Замовник зобов`язується надати вантаж для перевезення Виконавцю та сплатити за перевезення вантажу встановлену плату». Пунктом 1.2 Договору передбачено, що транспортно-експедиторські послуги Виконавця включають організацію та забезпечення перевезення вантажів Замовника власним автотранспортом або шляхом залучення до перевезення третіх осіб (Перевізників), за будь-які дії та/або бездіяльність яких Виконавець несе відповідальність як за свої власні. Перелік транспортних засобів, якими Виконавцем здійснюються перевезення вантажів на території України, найменування вантажу, вартість транспортно-експедиторських послуг, дат, час та місце завантаження та розвантаження вантажу, інші умови перевезення вантажу обумовлено сторонами Договору у Заявках, що є невід`ємною частиною Договору.
У період з грудня 2024 року по березень 2025 року суб`єктом господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 на адресу TOB «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» фактично надавались послуги з перевезення вантажів згідно наданих заявок Замовника, що підтверджуються належним чином оформленими документам, в тому числі – Заявками на здійснення перевезення, товаро-транспортними накладними (з відмітками Вантажовідправника та Вантажоодержувача про відвантаження для перевезення та отримання вантажу), актами виконаних робіт, реєстрами ТТН, платіжними дорученнями, що підтверджують здійснення розрахунків за надані послуги та були надані під час здійснення перевірки, копії яких знаходяться в матеріалах справи. 
За надані послуги суб`єктом господарської діяльності – ФОП ОСОБА_4 ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» здійснювало розрахунки виключно в безготівковій формі на банківський рахунок відкритий в банківській установі на Фізичну особу-підприємця, а не на фізичну особу, що відповідачем не заперечується.
ФОП ОСОБА_4 надавав послуги з здійснення перевезення товару, що належав ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» та знаходився на зберіганні на елеваторі, розташованому за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н., с. Давидівка, пров. Затишний, б. 18 на підставі договорів складського зберігання №3-ПЗ/2023 від 13.09.2023 р., № 5-РЗ/2023 від 01.08.2023 р., № 4-РЗ/2024 від 09.07.2024 р., укладених з ТОВ «Гядт Агро», копії яких знаходяться в матеріалах справи. 
Відвантаження товару та оформлення товарно-транспортних документів для перевезення здійснювалося елеватором відповідно до листів ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» щодо відвантаження товару, в яких визначено місце вивантаження товару, дані вантажоодержувачів, які уповноважені отримати товар, а також надані ФОП ОСОБА_4 відомості щодо автотранспортних засобів та водіїв, які будуть задіяні у перевезенні, рух (приймання та відвантаження) зерна елеватором, завантаження товару у транспортні засоби для здійснення перевезення додатково підтверджується «Книгами руху зерна та зернопродуктів» та «реєстрами накладних на відвантажене зерно», що видані елеватором - ТОВ «ГЯДТ АГРО».
Надання послуг елеватором підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та платіжними дорученнями щодо здійснення оплати наданих послуг, копії яких знаходяться в матеріалах справи. 
Крім того, на підтвердження господарських операцій надані копії договорів оренди транспортних засобів з екіпажом, в тому числі з ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 . 
Судовим розглядом встановлено, що зерно кукурудзи, пшениці та ячменю), що належали ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА», у перевіряємому періоді фактично перебували на зберіганні на зерновому складі (елеваторі) ТОВ «ГЯДТ АГРО», розташованому за адресою: Полтавська область, Лубенський район, с. Давидівка, пров. Затишний, буд. 18.
Зберігання здійснювалося на підставі договорів складського зберігання, а факт наявності зерна додатково підтверджується складськими квитанціями на зерно, оформленими відповідно до Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», а саме: наявність кукурудзи підтверджується складськими квитанціями БВ № 338521, БВ № 338523, БВ № 338524, БВ № 338526, БВ № 338536, БВ № 338538, БВ № 338539, БВ № 338541; наявність пшениці підтверджується складськими квитанціями БВ № 338664, БВ № 338705; наявність ячменю підтверджується складськими квитанціями БВ № 338506, БВ № 338895, БВ № 338585.
ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 податкової звітності (форм 20 ОПП), варто звернути увагу на те, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків вді дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Можливі порушення суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання товарів так само не можуть бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податку на додану вартість, тому платник податків (покупець товарів) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 29.09.2025 р. у справі № 460/4387/24, від 11.02.2026 р. у справі № 640/5973/20.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди замовником.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 18.11.2025 р. у справі № 160/18183/24.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження дійсності господарських операцій із контрагентами, враховуючи співвідношення вчинених господарських операцій з основним видом діяльності позивача та у сукупності зі встановленими обставинами господарських операцій, підтверджують формування показників податкової звітності та реальність господарських операцій, які відображені у бухгалтерському обліку є підставою для формування витрат операційної діяльності для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 08.09.2025 р. № 00136020701, форма «Д», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 436130,49 грн., яка складається з донарахованого зобов`язання - 339252,11 грн.; штрафні санкції – 84813,03 грн., сума пені – 12065,35 грн., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. При цьому оскільки виручкою фізичної особи - підприємця вважається дохід, отриманий у грошовій та негрошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (до каси) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод. До складу витрат уключаються тільки витрати, пов`язані з отриманням доходу та підтверджені відповідними документами про їх оплату.
Згідно з п. 177.4. ст.177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.
В п.п. 177.4.1 - 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України вказаний перелік витрат, які визнаються такими, що безпосередньо пов`язані з отриманням доходів.
Відповідно до п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.
В ході перевірки контролюючий орган прийшов до висновку, що ТОВ «МК МЕРЧАНТС Україна» порушено пп. 168.1.1, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 177.5, п. 177.8 ст. 177 до ПК України, в результаті чого занижено податок па доходи фізичних осіб у розмірі 339252,11 грн., у т.ч. по періодах: липень 2024 – 109709,89 грн., грудень 2024 – 6001,04 грн., січень 2025 - 84543,2 грн., лютий 2025 -138997,98 грн., а саме по ФОП ОСОБА_2 : 999725,88 грн. х коєф. 1,242236 = 1241895 грн. * 18% = 223541,19 грн., а також по ФОП ОСОБА_4 : 517485 грн. х коєф. 1,242236 = 642839 грн. * 18% = 115710,93 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо
Відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів, що надані позивачем первинні документи складені з порушенням чинного закон та містять неповні, недостовірні та (або) суперечливі відомості.
Судовим розгляом встановлено, що ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» здійснено оплату за надані ФОП послуги у безготівковій формі відповідно до умов укладених договорів та виходячи з Актів наданих послуг.
Під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності (п. 177.8 ст. 177 ПКУ).
Зазначені документи, що підтверджують державну реєстрацію суб`єктів господарської діяльності, надавались під час здійснення перевірки та додані до матеріалів справи.
Оскільки фізична особа-підприємець самостійно сплачує до бюджету податки та інші обов`язкові платежі й надав позивачу (який, в свою чергу, представив податковому органу) копії документів, що підтверджують його державну реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності у встановленому законодавством порядку, то у товариства не було підстав виступати його податковим агентом щодо утримання й сплати єдиного внеску та податку на доходи фізичних осіб.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 18.07.2023 у справі № 810/547/15.
Як вбачається з матеріалів справи, за надані суб`єктами господарської діяльності послуги по перевезенню зернових згідно з договорами про надання послуг – ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» здійснювало розрахунки виключно в безготівковій формі на банківський рахунок відкритий в банківській установі на Фізичну особу-підприємця, а не на фізичну особу. 
Таким чином, оскільки виплати ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 здійснено фізичним особам - підприємцям за надання послуг згідно договорів про надання послуг, то в силу наведених вище приписів ПК України, на позивача при виплаті таких доходів не покладено обов`язок податкового агента із утримання відповідних податків та зборів при виплаті доходу фізичним особам, а висновки контролюючого органу щодо заниження податку па доходи фізичних осіб є безпідставними та необґрунтованими.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 08.09.2025 р. № 00136030701, форма «Д», яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору – 91931,14 грн, яка складається з донарахованого зобов`язання - 71737,35 грн, штрафні санкції – 17934,34 грн, сума пені – 1259,45 грн, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Військовий збір це обов`язковий платіж, який був встановлений з 03.08.2014 відповідно до Закону України №1621-VII від 31.07.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших", із метою забезпечення фінансування заходів із підвищення обороноздатності держави.
Підпунктами 1.1, 1.2, 1.4, 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового Кодексу України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є: особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу; фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої, другої та четвертої груп; платники єдиного податку третьої групи, крім електронних резидентів (е-резидентів).
Військовий збір для платників збору, зазначених у підпунктах 2 та 3 цього підпункту, встановлюється з 1 січня 2025 року по 31 грудня року, у якому буде припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.
Об`єктом оподаткування збором є: для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу; для платників, зазначених у підпункті 2 підпункту 1.1 цього пункту, - щомісячна сума, що дорівнює розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; для платників, зазначених у підпункті 3 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 292 цього Кодексу.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору з доходів платників збору, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставками, визначеними підпунктом 1.3 цього пункту.
Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету з доходів платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.
В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що ТОВ «МК МЕРЧАНТС УКРАЇНА» порушено п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України в результаті чого занижено військовий збір в загальній сумі 71737,35 грн., у т.ч. по періодах: липень 2024 - 9142,49 грн., грудень 2024 - 500,09 грн, січень 2025 - 23484,22 грн., лютий 2025 - 38610,55 грн. За наслідками встановленого порушення (описаного в п. 3.1.1 та п. 3.1.3.2 Акту перевірки) щодо перерахування коштів ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 , донараховано військовий збір в сумі липень 2024 року – 9142,49 грн., грудень 2024 року - 500,09 грн., січень 2025 року – 23 484,22 грн., лютий 2025 – 38 610,55 грн., а саме по ФОП ОСОБА_2 : 999725,88 грн. х коєф. 1,242236 = 1241895 грн. х 5% = 62094,77 грн., а також по ФОП ОСОБА_4 : 517485 грн. х коєф. 1,242236 – 642838 грн. х 1,5% - 9 642,57 грн.
Проте, відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів, що надані на підтвердження господарських операцій позивачем первинні документи складені з порушенням чинного законодавства та містять неповні, недостовірні та (або) суперечливі відомості.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача необґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку. 
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, .

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 р. по справі № 440/14033/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін   Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено 28.05.2026 року