Справа № 712/1798/26
Провадження № 2/712/2355/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі – Чумак Д.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із спільного домоволодіння, -
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Джирма А.В. звернувся до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із спільного домоволодіння, припинення спільної часткової власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником 3/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 143, виданого приватним нотаріусом Іващенко Г.М. від 31.01.2023 р. та Витягу з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ Серії ЧК161241120134, виданого ЄДЕССБвідповідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 452436782 від 18.11.2025 р., виданого Виконавчим комітетом Степанківської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області.
Інша частина домоволодіння належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі - Відповідачі), а саме: 33/100 належить ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В.., р.№ 11550 від 20.06.2002 р.; 37/100 належить ОСОБА_2 на підставі Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси, б/н від 26.02.1986 р.
Частина житлового будинку, якою користується Позивачка розташована на приватизованих земельних ділянках, а саме: земельній ділянці площею 0,214 га з кадастровим №7110136700:04:045:0069, що належить на підставі Рішення виданого ЧМР про передачу земельних ділянок у власність у межах існуючого домоволодіння по АДРЕСА_1 від 28.05.2024 р., відповідно Витягу з ДРРП на земельну ділянку № 383304937 від 18.06.2024 р. яка передана безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельній ділянціплощею 0,0055 га з кадастровим №7110136700:04:045:0035, на підставі Рішення виданого ЧМР про передачу земельних ділянок у власність у межах існуючого домоволодіння по АДРЕСА_1 від 28.05.2024 р., відповідно Витягу з ДРРП на земельну ділянку № 383311335 від 18.06.2024 р. яка передана безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Межі земельної ділянки з кадастровим №7110136700:04:045:0035, що перебуває в спільному користуванні Позивачки з Відповідачами сформовані та розподілені згідно Плану розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказала, що між співвласниками існує фактичний розподіл домоволодіння з надвірними спорудами та фактично визначені межі земельної ділянки .
На даний час у спільному з Відповідачами користуванні житловий будинок не перебуває, співвласники фактично користуються відокремленими частинами нерухомого майна з окремими виходами та комунікаціями, що знаходяться на окремих сформованих земельних ділянках, які є приватизованими, спору відносно спільного майна не має.
Вирішення питання виділу частки Позивачки шляхом укладення нотаріально посвідченого договору не є можливим в зв`язку з невідомим місцем знаходження співвласників - Відповідачів, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Просить суд провести виділ частини домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 згідно Висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна, виконаного ФОП « ОСОБА_4 » від 23.01.2026 р. наступним чином: виділити у власність в натурі та визнати за ОСОБА_1   ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на приміщення загальною площею 96,2 м2 в житловому будинку літ. «А-1», а саме: кімната №1-9 (10,4 м2), кімната №1-10 (9,0 м2); прибудова: «а10» - коридор №1-2 (5,8 м2), санвузол №1-7 (1,8 м2), ванна №1-8 (8,0 м2); житлова прибудова «А3», а саме: кухня №1-3 (20,0 м2), кімната №1-4 (9,3 м2), коридор №1-5 (1,2 м2), підсобне приміщення №1-6 (2,4 м2), коридор №1-11 (4,7 м2), кімната №1-12 (9,3 м2), санвузол №1-13 (1,9 м2), кімната №1-14 (9,1 м2); прибудова: «а2», а саме: коридор №1-1 (3,3 м2); № 1 – Ворота з хвірткою; №4 – Водоколонка (1/3 частки); №5 - Огорожа. Право спільної часткової власності відносно частин інших співвласників домоволодіння припинити. Частку, що залишається, залишити у спільній власності за ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на приміщення загальною площею 100,2 м2 в житловому будинку літ. «А-1», а саме: кімната №2-4 (11,9 м2), кімната №2-5 (9,0 м2), кімната №3-5 (16,6 м2); житлова прибудова «А1-1», а саме: коридор №2-3 (4,8 м2), кімната №3-4 (8,8 м2), кімната №3-6 (8,2 м2); прибудова: «а3» - кухня №3-3 (12,1м2); прибудова: «а4» - веранда №2-1 (8,3 м2); прибудова: «а5» - кухня №2-2 (10,9м2); прибудова: «а9», а саме: коридор №3-1 (5,5м2), кімната №3-2 (4,1 м2); «Г» - Вбиральня, «Е» - Погріб; «Ж» - Сарай; «З» - Сарай; «К» - Альтанка; № 3 – Огорожа; №4 – Водоколонка (2/3 частки); №6 – Хвіртка; №7 – Огорожа; №8 – Яма вигрібна; «І» - Вимощення.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
У передбачений законодавством термін відповідачі відзиву на позовну заяву до суду не скерували.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.04.2026 закрите підготовче провадження по справі, призначений судовий розгляд.
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Джирма А.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі наявних у справі матеріалів, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлення шляхом оголошення на сайті суду, із заявами та клопотаннями не зверталися.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство відповідно до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 143, виданого приватним нотаріусом Іващенко Г.М. від 31.01.2023 р. та Витягу з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ Серії ЧК161241120134, виданого ЄДЕССБвідповідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 452436782 від 18.11.2025 р., виданого Виконавчим комітетом Степанківської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області, ОСОБА_1 є власником 3/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки КП «ЧОО БТІ» від 19.05.2025 року, власниками іншої частини домоволодіння є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: 33/100 належить ОСОБА_3 на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В.., р.№ 11550 від 20.06.2002 р.; 37/100 належить ОСОБА_2 на підставі Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси, б/н від 26.02.1986 р.
Рішенням Черкаської міської ради № 58-89 від 28.05.2024 року передано ОСОБА_1 в межах існуючого домоволодіння по АДРЕСА_1 : земельну ділянку площею 0,0214 га (кадастровий номер 7110136700:04:045:0069) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,0055 га (кадастровий номер 7110136700:04:045:0035) безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Межі земельної ділянки з кадастровим №7110136700:04:045:0035, що перебуває в спільному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сформовані та розподілені згідно Плану розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що між співвласниками існує фактичний розподіл домоволодіння з надвірними спорудами та фактично визначені межі земельної ділянки. 
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно з нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно зі ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно Пленуму Верховного Суду України» в постанові № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом.
Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачами права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками.
Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності.
Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у справі спільної часткової власності.
Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. 
Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених статей 358 та 364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору.
У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183,358,364,379,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Згідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Під час розгляду справи встановлено, що між співвласниками житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, згоди на виділ часток в натурі не досягнуто, тому позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права.
Згідно Висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , виконаним ФОП « ОСОБА_4 », за технічними показниками 3/10 об`єкта нерухомого майна є відокремленою, має окремий вихід та комунікації, розташована на індивідуальній земельній ділянці, не містить у своєму складі самочинно збудованих будівель, а отже може бути виділена в натурі. Частка що виділяється в натурі, згідно розрахунку часток складається з:
Літ. або № 	Назва об`єктів	
А-1	Житловий будинок: кімната №1-9 (10,4 м2), кімната №1-10 (9,0 м2)	
а10	Прибудова: коридор №1-2 (5,8 м2), санвузол №1-7 (1,8 м2), ванна №1-8 (8,0 м2)	
А3	Житлова прибудова: кухня №1-3 (20,0 м2), кімната №1-4 (9,3 м2), коридор №1-5 (1,2 м2), підсобне приміщення №1-6 (2,4 м2), коридор №1-11 (4,7 м2), кімната №1-12 (9,3 м2), санвузол №1-13 (1,9 м2), кімната №1-14 (9,1 м2)	
а2	Прибудова: коридор №1-1 (3,3 м2)	
№ 1	Ворота з хвірткою	
№ 4	Водоколонка 1/3	
№ 5	Огорожа	

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи з аналізу вище зазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників, оскільки домовленості щодо виділу часток в натурі не досягнуто, суд вважає за можливе виділити ОСОБА_1 3/10 частини домоволодіння з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 згідно Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виконаного ФОП ОСОБА_4 від 23.01.2026 року , припинивши право спільної часткової власності. За таких обставин, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 317, 358, 361, 364, 367 ЦК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки із спільного домоволодіння – задовольнити.
Виділити в натурі у приватну власність належну ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3/10 частини домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна, виконаного ФОП ОСОБА_4 від 23 січня 2026 року, а саме: право власності на приміщення загальною площею 96,2 кв.м в житловому будинку літ. «А-1», а саме: кімната №1-9 (10,4 кв.м), кімната №1-10 (9,0 кв.м); прибудова: «а10» - коридор №1-2 (5,8 кв.м), санвузол №1-7 (1,8 кв.м), ванна №1-8 (8,0 кв.м); житлова прибудова «А3», а саме: кухня №1-3 (20,0 кв.м), кімната №1-4 (9,3 кв.м), коридор №1-5 (1,2 кв.м), підсобне приміщення №1-6 (2,4 кв.м), коридор №1-11 (4,7 кв.м), кімната №1-12 (9,3 кв.м), санвузол №1-13 (1,9 кв.м), кімната №1-14 (9,1 кв.м); прибудова: «а2», а саме: коридор №1-1 (3,3 кв.м); № 1 - Ворота з хвірткою; №4 - Водоколонка (1/3 частки); №5 - Огорожа.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на зазначене домоволодіння в частині виділеного їй майна.
Залишити у спільній частковій власності ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), та ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), приміщення загальною площею 100,2 кв.м у житловому будинку літ. «А-1», а саме: кімната №2-4 (11,9 кв.м), кімната №2-5 (9,0 кв.м), кімната №3-5 (16,6 кв.м); житлова прибудова «А1-1», а саме: коридор №2-3 (4,8 кв.м), кімната №3-4 (8,8 кв.м), кімната №3-6 (8,2 кв.м); прибудова: «а3» - кухня №3-3 (12,1 кв.м); прибудова: «а4» - веранда №2-1 (8,3 кв.м); прибудова: «а5» - кухня №2-2 (10,9 кв.м); прибудова: «а9», а саме: коридор 3-1 (5,5 кв.м), кімната №3-2 (4,1 кв.м); «Г» - Вбиральня, «Е» - Погріб; «Ж» - Сарай; «3» - Сарай; «К» - Альтанка: №3 - Огорожа: №4 - Водоколонка (2/3 частки); №б - Хвіртка; №7 - Огорожа; №8 - Яма вигрібна; «І» - Вимощення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 29.05.2026 року.

Головуючий Т.Є.Троян