Справа № 301/980/26
2/301/830/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2026 р. м. Іршава 
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., з участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Іршавського районного суду від 04.02.2014 року.
Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти зареєстровані та проживають разом з позивачкою.
Відповідно до рішення Іршавського районного суду від 12.10.2022 року по справі №301/2781/22 з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 2600 грн.
ОСОБА_2 як батько дітей взагалі не цікавиться та не піклується про їхнє здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Він є працездатним, ніякими хронічними захворюваннями не страждає, інших платежів за виконавчими листами не здійснює. Крім того, відповідач має всі необхідні візові документи та постійно працює в Чеській Республіці вже близько двадцяти років, де отримує неофіційний значний дохід у розмірі 30-45 тисяч корун (близько 70 тисяч грн.) в місяць. Також позивачці відомо, що відповідач відпочиває у різних країнах, що є свідченням значного покращення його матеріального стану, він має більше фінансових можливостей для задоволення своїх потреб, а, отже, і потреб їхньої неповнолітньої дитини.
Розміру раніше стягуваних аліментів недостатньо, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат для матеріального забезпечення, розвитку. З часу присудження аліментів істотно зріс і розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також подорожчали продукти харчування, одяг та їжа значно збільшилися у вартості. Всі витрати на розвиток здібностей дитини, відпочинок, лікування, оздоровлення позивачка забезпечує сама. Крім того, з часу ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини значно зросли витрати на комунальні послуги, які позивачка оплачує самостійно. 
Прохання позивачки розділити між нею та відповідачем витрати, пов`язані з навчанням та оздоровленням дитини, відповідач ігнорує.
Старша дочка сторін навчається в університеті і всі витрати на навчання, необхідні канцелярські приладдя, витрати на дорогу несе позивачка, що також погіршує її матеріальний стан.
Жодного разу відповідач не надавав кошти на витрати, пов`язані з необхідністю сезонного відпочинку, лікування, додатковими витратами на школу тощо. Він має заборгованість за аліментами.
Позивачка вважала, що матеріальний стан відповідача значно покращився, він має більше фінансових можливостей для забезпечення потреб їхньої дитини, а стягнутий судом розмір аліментів не може забезпечити гармонійного розвитку дитини.
ОСОБА_2 просила збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів, встановлених рішенням Іршавського районного суду по справі №301/2781/22 від 12.10.2022 року, на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2600 грн. до 4500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Іршавського районного суду від 21.04.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
20 травня 2026 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Посилається на те, що вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними.
Позивачка обґрунтовує позов тим, що відповідач нібито має значні доходи, відпочиває за кордоном та має заборгованість зі сплати аліментів. Однак, вказані твердження є голослівними та не підтверджені належними і допустимими доказами. До позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження значного рівня доходів відповідача, його матеріальний стан чи можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Позивачкою не надано довідок про доходи, інформації про офіційне працевлаштування, майновий стан, наявність рухомого чи нерухомого майна, що могло б свідчити про істотне покращення матеріального становища відповідача.
Посилання позивачки на відпочинок відповідача за кордоном також не підтверджується жодними доказами та носить характер припущень. Відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Твердження позивачки щодо наявності у відповідача заборгованості зі сплати аліментів не відповідає дійсності. Відповідач належним чином виконує свої обов`язки щодо утримання дитини, що підтверджується квитанціями про оплату аліментів, які додаються до цього відзиву. Станом на день подання цього заперечення заборгованість зі сплати аліментів відсутня. 
Що стосується доводів позивачки відносно старшої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то наразі вона є повнолітньою. Із наданих позивачкою квитанцій про оплату за навчання вбачається, що платником є дочка ОСОБА_4 , а не позивачка. Крім цього, ні позивачка, ні дитина не зверталась для отримання аліментів на дитину, яка продовжує навчання.
При вирішенні питання про зміну розміру аліментів судом повинні враховуватись не лише потреби дитини, а й матеріальне та сімейне становище платника аліментів, наявність інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати.
Відповідач одружений з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває на утриманні відповідача і потребує матеріальної підтримки, яку відповідач повинен забезпечувати. Дружина відповідача є особою з інвалідністю, ніде не працює, що зумовлює значні додаткові витрати на лікування, догляд та забезпечення необхідних потреб. Вказані обставини істотно впливають на матеріальне становище та повинні бути враховані судом при оцінці можливості збільшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів може бути згодом збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених законом. 
Отже, у справах за позовом стягувача аліментів про збільшення розміру аліментів він має довести обставини, які б свідчили про те, що матеріальний стан платника аліментів з часу присудження аліментів значно покращився.
Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про збільшення розміру аліментів. 
Доводи позивачки, що відповідач «вже близько двадцяти років працює в Чеській Республіці і отримує близько 70 тис. грн.» ґрунтуються лише на її припущеннях. Інші доводи позовної заяви, які не пов`язані зі зміною матеріального становища відповідача, як то твердження про «витрати на розвиток здібностей дитини, відпочинок, лікування», які до речі, не підтверджені жодними доказами, не входять у предмет доказування у справі про збільшення аліментів, оскільки стаття ст.192 СК України пов`язує можливість збільшення розміру аліментів у випадку, «якщо матеріальне становище значно покращилося, та він спроможний сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів». 
Тобто визначальною підставою для висновку суду про можливість збільшення розміру аліментів є не потреба у додаткових витратах на утримання дитини, а спроможність відповідача сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів. 
Отже, позивачкою не доведено наявність істотних змін, які б свідчили про необхідність збільшення розміру аліментів саме до 4500 грн. та не надано доказів істотного збільшення витрат на дитину, зміни її стану здоров`я, особливих потреб чи інших обставин, які б об`єктивно обґрунтовували необхідність такого значного збільшення розміру аліментів.

02 червня 2026 року представник позивачки ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якому зазначає, що у відзиві відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що одружений та має сина від другого шлюбу - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, на час винесення рішення Іршавського районного суду від 12.10.2022 року про збільшення розміру аліментів у справі №301/2781/22 ці обставини існували та були враховані судом при винесенні рішення .
Додані до відзиву документи - копія свідоцтва про шлюб від 22.07.2019 року та копія свідоцтва про народження сина ОСОБА_9 , перекладені на українську мову, що свідчить про те, що з 2013 року відповідач постійно проживає та працює в Чеській Республіці, де отримує значний дохід.
Щодо посилання відповідача на інвалідність дружини ОСОБА_10 , то у доданому до відзиву медичному висновку про інвалідність зазначено, що ОСОБА_11 після встановлення інвалідності ІІ ступеня здатна: виконувати оплачувану роботу у меншому обсязі та з меншою інтенсивністю. Таким чином, дружина відповідача не є непрацездатною особою.
Крім того, саме позивачка сплачує за кожен рік навчання у Київському національному медичному університеті ім. Богомольця їхньої дочки ОСОБА_4 , так як вона проживає та здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_12 та отримує компенсаційні виплати в розмірі 2120 грн. на місяць. Звичайно, що за ці кошти оплатити своє навчання вона не в змозі. Витрати на навчання старшої дочки погіршують матеріальний стан позивачки.
У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, прични неявки не повідомила.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив та просила такі задовольнити. Вважала, що матеріальний стан позивачки погіршився, оскільки на її утриманні перебуває хвора мати та двоє дочок, одна з яких вже повнолітня, однак достатніх доходів не має, оскільки навчається та здійснює догляд за своєю хворою бабкою. Всі витрати, пов`язані із навчанням старшої дочки, лікуванням матері та утриманням сім`ї лежить на позивачці, а відповідач сплачує тільки аліменти, у визначеному судом розмірі 2600 грн. на молодшу дитину, що є явно недостатньо для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач з дітьми взагалі не спілкується, не вітає їх зі святами, не приймає участь у витратах, пов`язаних з навчанням, лікуванням, оздровленням.
Свідок ОСОБА_4 суду показала, що проживає з мамою, молодшою сестрою та бабусею. Через хворобу бабка потребує стороннього догляду, який здіснює свідок на непрофесійній основі, крім того, вона навчається у ВУЗі, тому не може влаштуватися на роботу. Утримання дочок та хворої матері, плата за навчання старшої дочки та дороговартісне лікування бабки повністю забезпечується позивачкою. Батько сплачує аліменти на утримання молодшої дочки у розмірі 2600 грн., крім цього ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ніяких відносин з дітьми не підтримує, молодша сестра практично не знайома з батьком. 
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки до суду не повідомили, поважність неявки не підтвердили, подали до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнали і просили відмовити в їх задоволенні.
Заслухавши пояснення представника позивача та покази свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, з таких підстав.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2000 року, який розірвано рішенням Іршавського районного суду від 04.02.2014 року по справі №301/58/14-ц (а.с.9-10).
Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вже є повнолітньою, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.02.2013 року (а.с.12).
Діти проживають з позивачкою. Дана обставина підтверджується довідкою Керецьківської сільської ради №77 від 14.04.2026 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, власником якого є позивачка ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).
Рішенням Іршавського районного суду від 12.10.2022 року по справі №301/2781/22 змінено розмір стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 500 грн. на 2600 грн. на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с.5-8).
Попри рівність обов`язків обох батьків по утриманню дитини, вони не зводяться лише до суми стягуваних аліментів з платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів), так і в моральному аспекті (виховання дитини, навчання, її дозвілля тощо).
Суд враховує, що дитина проживає з матір`ю, тому обов`язок по її утриманню лежить переважно на позивачці.
ОСОБА_2 посилається на те, що раніше присудженого судом розміру аліментів в сумі по 2600 грн. щомісяця на утримання дочки ОСОБА_5 недостатньо, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат для матеріального забезпечення, розвитку, забезпечення повноцінного харчування, належних умов для життя, духовного розвитку та відпочинку. 
Старша дочка сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця, що підтверджується копією Договору про надання платної освітньої послуги від 28.08.2023 року (а.с.14), копією Додаткової угоди від 28.08.2025 року до Договору №11943059-ФЗМ від 28.08.2023 року (а.с.15), копіями квитанцій про оплату за навчання (а.с.16-17).
ОСОБА_2 вказує, що всі витрати на навчання старшої дочки, придбання необхідного канцелярського приладдя, витрати на дорогу також несе лише вона, що погіршує її матеріальний стан.
Крім того, на утриманні позивачки перебуває її хвора мати – ОСОБА_12 , яка потребує постійного вартісного лікування (а.с.69). 
Вказані обставини підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 .
Оскільки з часу присудження аліментів істотно зріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв`язку з інфляційними процесами зменшилася і купівельна спроможність, економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення, змінилися фактичні обставини справи та збільшилися витрати позивачки на утримання меншої неповнолітньої дочки та витрати на утримання старшої дочки-студентки, тому аліментів у сумі 2600 грн. в місяць недостатньо навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами, тому суд вважає, що вимога про збільшення розміру стягуваних аліментів є підставною.
Що стосується суми, на яку слід збільшити розмір аліментів, то згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.04.2026 року, наданого заступником начальника Іршавського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області ОСОБА_14 , залишок заборгованості відповідача за аліментами станом на 21.04.2026 року (в тому числі і за квітень 2026 року) становить 5600 грн. (а.с.35).
Позивачка ОСОБА_2 посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, ніякими хронічними захворюваннями не страждає, інших платежів за виконавчими листами не здійснює. Крім того, відповідач має всі необхідні візові документи та постійно працює в Чеській Республіці вже близько двадцяти років, де отримує неофіційний значний дохід у розмірі 30-45 тисяч корун (близько 70 тисяч грн.) в місяць. Відповідач відпочиває у різних країнах, що є свідченням значного покращення його матеріального стану, він має більше фінансових можливостей для задоволення своїх потреб, а, отже, і потреб їхньої неповнолітньої дитини.
При цьому, позивачка не надала доказів, що підтверджують розмір доходів відповідача та його матеріальне становище. 
Відповідач ОСОБА_2 згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнав.
Вказує на те, що твердження позивачки про високі доходи відповідача є голослівними і такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами, оскільки позивачкою до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження значного рівня доходів відповідача, його матеріальний стан чи можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. 
У той же час, відповідач не був позбавлений можливості надати суду інформацію про свої доходи та матеріальний стан, однак до відзиву не подано жодних довідок про доходи відповідача, інформації про його працевлаштування, майновий стан.
Додані до відзиву документи - копія свідоцтва про шлюб від 22.07.2019 року та копія свідоцтва про народження сина ОСОБА_9 , свідчать про те, що з 2013 року відповідач постійно проживає та працює в Чеській Республіці.
Відповідач посилається на те, він одружений з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 22.07.2019 року (а.с.43-44) і є батьком ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.45-46). Його дружина ОСОБА_16 є особою з інвалідністю, ніде не працює, що зумовлює значні додаткові витрати на лікування, догляд та забезпечення необхідних потреб, які істотно впливають на матеріальне становище.
На підтвердження незадовільного стану здоров`я дружини позивач подав копію медичного висновку про інвалідність від 04.07.2023 року, відповідно до якого дружина відповідача після встановлення інвалідності ІІ ступеня здатна виконувати оплачувану роботу за умови значно менших вимог до фізичних, сенсорних або психічних здібностей; виконувати оплачувану роботу лише у значно меншому обсязі та з меншою інтенсивністю (а.с.47,48-53).
Тобто вказаним медичним висновком не встановлено повної заборони дружині відповідача працювати та отримувати дохід.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення ст.141 СК України стосовно рівності прав та обов`язків батьків, у тому числі, щодо утримання дітей.
Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2026 року становить 8647 грн.
Враховуючи наведене, з урахуванням положення ст.182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2026 року становить 3512 грн.), а також положення щодо рекомендованого розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини й рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, конкретних обставин справи та поданих стороною доказів, суд вважає, що розмір аліментів слід збільшити і стягувати з відповідача ОСОБА_2 по 4500 грн. щомісяця на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
Оскільки згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути такий з відповідача в сумі 1331,20 грн.
Керуючись ст. 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 279 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.
Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Іршавського районного суду від 12 жовтня 2022 року, та стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в твердій грошовій сумі по 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп. судового збору, який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 11 червня 2026 року.

Головуюча: М. О. Пітерських