Єдиний унікальний номер: 728/793/26 
Номер провадження 2/728/545/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області 
у складі:
головуючої судді Глушко О.І.
при секретарі Коапленко В.В.
за участю: представника позивача - адвоката Ковалюха В.М. (в режимі відеоконференції)
представника відповідача - адвоката Рожка С.М. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна,-
В С Т А Н О В И В:
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Ковалюх В.М. через систему «Електронний суд» звернувся до Бахмацького районного суду із зазначеним позовом.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.04.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» 18076 грн. 51 коп. заборгованості за кредитним договором № 221101 CRED від 10.04.2008 року, 210 грн. 77 коп. в рахунок відшкодування судових витрат по справі, а всього стягнуто 18287 грн 28 коп, на виконання якого був виданий виконавчий лист та пред`явлений стягувачем до примусового виконання до ВДВС Бахмацького РУЮ, правонаступником якого є третя особа по справі. 10.09.2010 року державним виконавцем було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 . 13.11.2024 року ОСОБА_1 набула у власність 1/3 частку земельної ділянки площею 1,9359 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні до нотаріуса для укладення договору оренди вищевказаної земельної ділянки, позивач виявила, що наявний арешт її нерухомого майна. Бахмацький відділ ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області на звернення адвоката повідомив, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-12, виданого Бахмацьким районним судом 04.06.2010 року завершено та виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 30.11.2011 року. Державним виконавцем знято арешт лише з рухомого майна.
В зв`язку з вищевикладеним просив зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладений Відділом державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції в межах виконавчого провадження № 21270220 постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2010 року реєстраційний номер обтяження 10232419.
Ухвалою суду від 14.04.2026 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви згідно з ухвалою суду від 07.04.2026 року, відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 21.05.2026 року.
21.04.2026 року відповідачем подано відзив на позов у якому він заперечує проти позовних вимоги та просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що позивачкою не надано доказів про порушення її прав та інтересів з боку відповідача АТ КБ «Приват Банк», а відсутність таких порушень не породжує для неї права на захист в обраний спосіб та з вказаних у позові підстав; зазначає, що звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги в зв`язку з відсутністю порушеного права з боку відповідача, є підставою для відмови в задоволенні такого позову.
21.05.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 26.05.2026 року.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.
Представник позивачки - адвокат Ковалюх В.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх із зазначених у позові підстав, судові витрати з відповідача не стягувати; не погоджується з позицією відповідача про те, що вказанаий спір можливо вирішити шляхом оскарження дій державного виконавця, оскільки виконавче провадження закінчено. 
Представник відповідача - адвокат Рожко С.М. в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві; вважає, що обраний позивачкою спосіб захисту у даному випадку є неналежним; вказаний спір вирішується шляхом оскарження дій державного виконавця, який, закриваючи провадження, не скасував арешту на майно. Йому невідомо, чи сплачений борг згідно з рішенням суду позивачкою; на даний час АТ Комерційний банк «Приватбанк» відступило право вимоги за вказаним боргом ТОВ «Капітал ресурс», однак підтверджуючих вказану обставину доказів він не має. 
Представник третьої особи - Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.04.2010 року у справі № 2-12/10 позов ЗАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено: стягнуто ОСОБА_1 на користь ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № 221101 CRED від 10.04.2008 року в сумі 18076 грн 51 коп та 210 грн 77 коп в рахунок відшкодування судових витрат, а всього стягнуто 18287 грн 28 коп (а.с.5 зворот).
Постановою старшого державного виконавця ВДВС Бахмацького районного управління юстиції від 10.09.2010 року відкрито виконавче провадження за № 21270220 з виконання виконавчого листа за № 2-12, виданого 04.06.2010 року Бахмацьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк» боргу в сумі 18076 грн 51 коп (а.с. 32). 
Постановою від 30.11.2011 року державного виконавця ВДВС Бахмацького районного управління юстиції, встановлено, що вжитими державним виконавцем заходами майно, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено, у зв`язку з чим виконавчий лист № 2-12, виданий 04.06.2010 року, повернутий стягувачу; припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 33). 
Відповідно до інформації ВП-спецрозділу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 18.03.2026 року, виконавче провадження № 21270220 з виконання виконавчого листа від 04.06.2010 року у справі № 2-12, виданого Бахмацьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 18287 грн 28 коп на користь КБ «Приватбанк», яке було відкрито державним виконавцем 10.09.2010 року (з накладенням арешту на майно боржника), завершено в зв`язку з відсутністю у боржника майна; виконавчий документ 30.11.2011 року був повернутий стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна; вжитими державним виконавцем заходами майно, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено); також вирішено: зняти арешт з усього рухомого майна боржника ОСОБА_1 (а.с.8-9).
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Зі змісту повідомлень Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 18.03.2026 року за №8901 та від 30.04.2026 року за № 15713 вбачається, що за даними спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження наявна інформація щодо заборгованості за виконавчим провадженням № 21270220, яке перебувало на виконанні у Бахмацькому районному ВДВС РУЮ у Чернігівській області на виконання виконавчого листа № 2-12, виданого Бахмацьким районним судом 04.06.2010 року; вказане виконавче провадження завершено та виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 30.11.2011 року, за відсутністю у боржника майна; також, згідно з інформаційною довідкою, державним виконавцем знято арешт лише з рухомого майна; у зв`язку з вищевикладеним, підстави для зняття арешту з майна у Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відсутні.
Порядок і умови зняття арешту з майна встановлено статтями 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження»; перелік підстав зняття арешту з майна є вичерпним. 
Відповідно до п.2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 року, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с. 7 зворот, 49).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.10.2025 року, ОСОБА_1 з 13.11.2024 року є власником 1/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером 7420388500:08:000:0176 площею 1.9359, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину серії та номер 1438, виданого 13.11.2024 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Кухтою Д.О.; за відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 10232419; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 21270220, 10.09.2010 ВДВС Бахмацького РУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно (а.с. 6).
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, що визначено ч.2 ст. 41 Конституції України.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Нормою ст. 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна. 
Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;  2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;  3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;  4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;  5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;  6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;  7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;  8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;  9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, наразі зняти арешт з майна можливо лише на підставі ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка з кадастровим номером 7420388500:08:000:0176 розташована на території Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.04.2026 року (а.с. 17). 
Враховуючи, що позивачка, як власник майна, на яке накладено арешт, позбавлена можливості реалізувати право власності, передбачене ч.1,2 ст. 319 ЦК України, а також неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та в інший спосіб, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Обраний позивачкою спосіб захисту відповідає положенням ч.2 ст. 16 ЦК України та не суперечить закону, у зв`язку з чим посилання представника відповідача щодо неналежного способу захисту та вирішення вказаного спору шляхом оскарження дій державного виконавця, який, закриваючи виконавче провадження, не скасував арешту на майно, суд відхиляє. 
Крім того, законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та в такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом установлених законом строків (постанова ВП ВС від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11). 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22), від 6 травня 2024 року у справі № 725/3352/23 (провадження № 61-292св24).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 263 - 265 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна задовольнити повністю.
Скасувати арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , який накладений Відділом державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції в межах виконавчого провадження № 21270220 постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2010 року реєстраційний номер обтяження 10232419.
Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ вул. Грушевського, 1Д, ЄДРПОУ 14360570.
Третя особа: Бахмацький відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, вул. Соборності, 42, код ЄДРПОУ 34963578.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну і резолютивну частини) судове рішення, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Повне судове рішення складено 26.05.2026 року. 

Суддя О.І. Глушко