Справа № 161/780/26 
Провадження № 2/161/2486/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.,
за участю секретаря Мельник А.В.

представника відповідача - адвоката Білицького Б.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відкшодування в порядку суброгації,-
встановив:
І.Короткий зміст позовних вимог
В січні 2026 року ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відкшодування в порядку суброгації 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.10.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai Matrix, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок дтп транспортний засіб Renault Master отримав механічні пошкодження. Винним в дтп є відповідач.
Оскільки транспортний засіб Renault Master був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», то останнє виплатило страхове відшкодування в розмірі 918 219,98 грн, яке було розраховане відповідно умов договору страхування №4930/24-Тз/К/09 від 09.10.2024 (ринкова вартість ТЗ до ДТП (1 722 982,58 грн) - вартість ТЗ в пошкодженому стані (717 770 грн) - франшиза (86 992,60 грн). В межах такої виплати позивач набув право грошової вимоги (суброгація) до винної особи.
На момент вчинення дтп цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу Hyundai Matrix, була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС». В зв`язку з цим останнє виплатило ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» частину страхового відшкодування в межах свого ліміту відповідальності в розмірі 208 400 грн. Решту страхового відшкодування в розмірі 709 819,98 грн (918 219,98 грн - 208 400 грн) повинна виплатити відповідач.
Позивач просив суд стягнути з відповідача невиплачене страхове відшкодування у розмірі 709 819,98 грн та покласти на неї судові витрати.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. В судовому засіданні представник відповідача надав усні пояснення, в яких заперечив позовні вимоги.
Звіт №1223/24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, на якому грунтуються позовні вимоги, є недопустимим доказом. Він складений 21.11.2024, хоча містить в своєму складі документи, які оформлені пізніше, а саме: протокол огляду від 26.11.2024 та ремонтну калькуляцію від 12.12.2024. Крім того, в оцінювача були відсутні повноваження на складання звіту №1223/24, адже в самому звіті зазначено про те, що сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №780/21 від 26.10.2021 дійсний лише до 26.10.2024. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу
Ухвалою суду від 15.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 07.04.2026 у позивача було витребувано оригінал звіту №1223/24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та відомості про оцінювача, який склав цей звіт (а.с. 85).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача - адвокат Білицький Б.М. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив.
Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності позивача відсутні.
Протокольною ухвалою суду від 05.05.2026 відмовлено в задоволенні усного клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Заявник не довів наявність умов для призначення експертизи, передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України. Крім того, в силу приписів ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Протокольною ухвалою суду від 05.05.2026 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 14.05.2026.

ІV.Фактичні обставини справи
17.10.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Hyundai Matrix, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (заява про настання події від 17.10.2024, а.с. 20, довідка про дтп, а.с. 21-23).
Внаслідок дтп транспортний засіб Renault Master отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Власником транспортного засобу Renault Master є ТОВ «Віст Груп» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а.с. 25).
Винною у вчиненні дтп є ОСОБА_1 . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2024 у справі №161/20931/24 ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 24).
На час вчинення дтп транспортний засіб Renault Master був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Істотні умови страхування: строк дії - з 09.10.2024 до 08.10.2025; страхова сума - 1 739 852 грн; франшиза по страховому випадку (Повна загибель ТЗ внаслідок настання ризику «Збитки внаслідок ДТП») - 5 % від загальної страхової суми (договір страхування наземних транспортних засобів, що є предметом застави «каско all risks» №4930/24-Тз/К/09 від 09.10.2024, а.с. 5-17).
За умовами цього договору страхування:
- страховик ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяв на себе зобов`язання відшкодувати вигодонабувачу ПАТ «Райффайзен Банк» прямі збитки, які є наслідком будь-якого пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих конструктивних елементів (складових частин), додаткового обладнання або навісної техніки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (п.п. 2.1, 2.2.2);
- у випадку повної загибелі транспортного засобу (п. 1.1.20 частини В договору страхування) внаслідок настання страхового випадку, передбаченого договором страхування, страхове вішкодування розраховується у розмірі дійсної (ринкової) вартості ТЗ на дату укладання договору страхування за вирахуванням нормативу знецінення ТЗ за період страхування, вартості залишків ТЗ та франшизи - у випадку, якщо страхова сума, вказана в розділі 10 частини А договору страхування, є більшою за дійсну (ринкову) вартість ТЗ на дату укладання договору страхування (п. 7.2.4.1).
На час вчинення дтп цивільно-правова відповідальність власника (володільця) транспортного засобу Hyundai Matrix була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ-4524561 від 07.12.2023. Також на час вчинення дтп у ПАТ «Страхова група «ТАС» була застрахована додаткова цивільно-правова відповідальність власника (володільця) транспортного засобу Hyundai Matrix згідно договору добровільного комплексного страхування в частині програми «Автоцивілка плюс» №SAT4524561 від 07.12.2023 (лист №05243/9125/ТС від 14.03.2025, а.с. 53).
Ринкова вартість транспортного засобу Renault Master становить 1 722 982,58 грн.
Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Master становить 1 291 628,53 грн (звіт №1223/24 від 12.12.2024, а.с. 26-50, 92-111).
Вартість транспортного засобу Renault Master в пошкодженому стані (вартість залишків ТЗ) становить 717 770 грн (забов`язуюча пропозиція, а.с. 51-52).
ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатило ПАТ «Райффайзен Банк» страхове відшкодування в розмірі 918 219,98 грн (заява за вих. №189-1/4 від 02.01.2025, ас. 54-55, розрахунок страхового відшкодування, а.с. 18, страховий акт від 07.01.2025, а.с. 19, платіжна інструкція №62520986 від 10.01.2025, а.с. 56).
ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатило ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» страхове відшкодування в розмірі 158 400 грн і 50 000 грн (платіжні інструкції №20474 від 14.03.2025 та №43036 від 17.03.2025, а.с. 57-58).

V.Мотиви суду та застосоване законодавство
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.
За загальним правилом, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини.
Суб`єктом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоро`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.
Договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів (ч. 1 ст. 979 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Згідно з ч. 4 ст. 94 Закону України «Про страхування» договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі по тексту - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, в тому числі, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.
Відповідач ОСОБА_1 вчинила дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої була заподіяна шкода майну потерпілого ТОВ «Віст Груп» (шкода, пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу Renault Master). Винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є відповідач.
Транспортний засіб Renault Master був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі договору добровільного страхування, за умовами якого вищезазначена дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком. Вигодонабувачем за цим договором страхування є ПАТ «Райффайзен Банк».
Страховик потерпілої особи ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатило вигодонабувачу ПАТ «Райффайзен Банк» страхове відшкодування в розмірі 918 219,98 грн, яке було розраховане відповідно до умов договору страхування (ринкова вартість ТЗ до дтп (1 722 982,58 грн) - вартість ТЗ після ДТП (717 770 грн) - франшиза (86 992,60 грн)). В межах цієї страхової виплати до позивача ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги (суброгація) до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована (за договорами обов`язкового та добровільного страхування), то її страховик ПАТ «Страхова група «ТАС» компенсував (виплатив) страхове відшкодування страховику потерпілої особи в межах свого ліміту відповідальності в розмірі 208 400 грн 
Однак цього страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди. А тому, решту виплаченого страховиком потерпілої особи страхового відшкодування в розмірі 709 819,98 грн (918 219,98 грн - 208 400 грн) повинна компенсувати відповідач, як винна особа.
Суд не приймає аргументи представника відповідача:
- про те, що звіт №1223/24 складений 21.11.2024, однак містить в своєму складі протокол огляду від 26.11.2024 та ремонтну калькуляція від 12.12.2024, які як документи були оформлені вже після складання звіту. Звіт №1223/24 був підписаний удосконаленим електронним підписом оцінювача 12.12.2024, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 12.12.2024 (а.с. 50). Відтак, датою складення звіту №1223/24 слід вважати 12.12.2024.
- про відсутність в оцінювача повноважень на складання звіту №1223/24, оскільки в самому звіті зазначено про те, що сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №780/21 від 26.10.2021 дійсний до 26.10.2024. Згідно з пп. 5 п. 1 постанови КМУ від 18.03.2022 №314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» (який був виключений на підставі постанови КМУ №288 від 14.03.2025) строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєноого стану. Відтак, суд вважає, що оцінювач мав повноваження на складання звіту №1223/24, оскільки строк дії виданого йому сертифіката оціночної діяльності був продовжений.
Отже, позовні вимоги слід задовольнити.

VI.Судові витрати
Щодо судового збору
Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 10 647,30 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-
вирішив:
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відкшодування в порядку суброгації - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 709 819,98 грн (сімсот дев`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень, 98 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судовий збір в розмірі 10 647,30 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; код в ЄДРПОУ 33908322.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складення повного заочного рішення суду - 14.05.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області         В.Д. Шестернін