печерський районний суд міста києва
Справа № 757/50437/25-ц 
пр. 2-5731/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року 
Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Хайнацького Є.С.,
при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,
за участю:
представника позивача: не з`явився,
відповідача-1: не з`явився,
відповідача-2: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - позивач, КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_1 (далі - відповідач-2, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість: за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 14 060,93 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 376,30 грн, три проценти річних 667,99 грн; з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 57,44 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 727,91 грн, три проценти річних 191,56 грн; з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 28 113,65 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 4 751,21 грн, три проценти річних 1 335,59 грн; заборгованість по сплаті за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплої енергії у розмірі 15 774,96 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 135,94 грн, три проценти річних 611,83 грн, пеню у розмірі 744,40 грн; заборгованість по сплаті за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 25 805,38 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 3 483,70 грн, три проценти річних 982,90 грн, пеню у розмірі 1 195,87 грн; заборгованість по сплаті за абонентське обслуговування за постачання теплої енергії у розмірі 145,90 грн; заборгованість по сплаті за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 781,05 грн, також 3 028,00 грн судового збору.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 01.05.2018 року позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 року, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).
Правовідносини у сфері надання послуг з ЦО/ЦПГВ регулювались Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила 630).
Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ГВ регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VII, Постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типову: договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова КМУ № 1182) та Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова КМУ № 830).
Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання.
На виконання вимог законодавства, КП «Київтеплоенерго», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені:
1. договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085).
2. щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ, позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, на своєму веб-сайті оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kr-kyyivteploen/.
Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, і отримання послуг Споживачем.
Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , під`єднаний до мережі тепло та водопостачання, отже відповідач є споживачем послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року споживачем послуг з ТЕ/ПГВ.
Таким чином, виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: позивач надає послуги, щомісячно надсилає споживачам платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідачі споживають надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість.
Проте, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та/ або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилася заборгованість.
У зв`язку з невиконанням свого зобов`язання позивач має право на підставі ст. 625 ЦК України на стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних.
Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду з указаним позовом.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.01.2026 року.
28.01.2026 року від відповідачів до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачі просили позовну заяву залишити без розгляду. Указували, що у вказаній квартирі відповідачі не проживають з 16.07.2010 року, внаслідок чого квартира не використовується та стоїть вільна вже протягом 15-ти років, позивач переконаний, що жодна особа не може бути примушена оплачувати послуги, які вона не споживала. Зазначає, що квартира відповідачів обладнана лічильником гарячої води, тому з 2006 року відповідачі здійснюють оплату гарячої води по факту її споживання, що спростовує необґрунтовані твердження позивача про наявність заборгованості. 15.09.2016 року, згідно квитанції ПАТ «Київенерго» для сплати за послугу: постачання гарячої води по особовому рахунку НОМЕР_1 за липень 2016, відповідач сплатив 76,71 грн за 1,00 (один) куб.м. спожитої гарячої води згідно діючого тарифу, виходячи з різниці між попередніми показами лічильника: 353,00 куб.м. та поточними показами лічильника: 354,00 куб.м., що вбачається з квитанції ГУ Ощадбанку по м. Києву та області № 100 від 15.09.2016 на суму 76,71 грн виконаної на зворотному боці названої квитанції ПАТ «Київенерго». У квитанції ПАТ «Київенерго» для сплати за постачання гарячої води за липень 2016 зазначено: «Борг станом на 01.07.2016, грн - 0,00», що вказує на неспроможність тверджень позивача про заборгованість за постачання гарячої води яка нібито утворилася з липня 2015 року, що вбачається з виконаного позивачем «Розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період 01.07.2015 - 31.08.2025».
Відповідач зазначає, що заборгованість з оплати централізованого опалення з 01.11.2021 року по 31.08.2025 року у розмірі 15 774,96 грн - добровільно погашена, починаючи з 07.07.2025 року відповідач перерахував на рахунок позивача 19 906,00 грн, що перевищує суму заборгованості та підтверджується наданими квитанціями. 
Щодо вимог про стягнення заборгованості з оплати абонентського обслуговування постачання гарячої води у розмірі 781,05 грн та абонентського обслуговування централізованого опалення у розмірі 145,90 грн, то відповідачем також добровільно сплачено перелічену заборгованості. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2026 року у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічної позовної заяви у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено. 
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2026 року відкладено розгляд справи на 06.04.2026 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом на 03.09.2025 року зареєстровано: ОСОБА_1 з 11.02.1997 року, ОСОБА_1 з 23.05.2006 року.
З 01.05.2018 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ).
На виконання вимог законодавства, КП «Київтеплоенерго», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від № 34 (5085) (надалі - Договір).
Свідченням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг Споживачем.
Будинок за адресою: АДРЕСА_1 в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року споживачами послуг з ТЕ/ПГВ.
Відповідачі від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року від послуг з ТЕ/ПГВ, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовлялися (не відключалися).
Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, між позивачем та відповідачами підтверджується діями сторін, а саме: позивач щомісячно надає відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року послуг з ТЕ/ПГВ, надсилає відповідачам платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідачі споживають надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість.
Крім того, позивач, на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18 (далі Договір цесії), укладеного між ПАТ «Київенерго» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Новий Кредитор), набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води. Отже, набув право вимоги до відповідача з оплати споживчих до 01.05.2018 року послуг з централізованого постачання гарячої води.
Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами 630, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року № 111 (4511).
З врахуванням зазначеного, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року № 630.
Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати надані йому послуги. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16. 
Пункт 10 Правил № 630 визначає, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил.
Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.
Плата за послуги з водопостачання споживачем, у квартирі якого встановлений засіб обліку гарячої води, вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення (абзац п`ятий пункту 15 Правил № 630).
Квартира відповідачів з 2006 року обладнана вузлом обліку гарячого водопостачання - лічильником гарячої води: КВМ-U-Г 10 заводський № 173707-06, Паспорт Ш.19.02.03.ОООПС від березня 2006.
Згідно з Свідоцтвом про повірку № ЛЦ1021509КИ від 29.12.2025 року, лічильник гарячої води: КВМ-U-Г 10 заводський № 173707-06 справний, повірений.
Отже, відповідачі з 2006 року здійснювали оплату гарячої води по факту її споживання, згідно показів указаного лічильника, що спростовує твердження позивача про наявність заборгованості.
Крім того, згідно квитанції ПАТ «Київенерго» до сплати за послугу: постачання гарячої води по особовому рахунку НОМЕР_1 за липень 2016 року, відповідач сплатив 76,71 грн за 1,00 (один) куб.м. спожитої гарячої води згідно діючого тарифу, виходячи з різниці між попередніми показами лічильника: 353,00 куб.м. та поточними показами лічильника: 354,00 куб.м., що вбачається з квитанції ГУ Ощадбанку по м. Києву та області № 100 від 15.09.2016 року на суму 76,71 грн виконаної на зворотному боці названої квитанції ПАТ «Київенерго».
З матеріалів справи вбачається, що з 19.02.2011 року оплачені покази лічильника гарячої води 353,47 куб.м. фактично не змінювалися, а були скориговані 15 вересня 2016 року оплатою квитанції ПАТ «Київенерго» до 354,00 куб.м., які до цього часу залишаються незмінними внаслідок відсутності споживання гарячої води, що вбачається з наступного, а саме: Акту ПрАТ АК «Київводоканал» № 1907011 від 06.08.2025 року щодо зняття поточних показів лічильників за заявою споживача (відповідача), згідно якого покази лічильника гарячого водопостачання KBM-U № 173707-06 становлять: 354,00 куб.м. Акту виконаних робіт ТОВ «Мастергаз» № 2034566 від 17.12.2025 року з повірки лічильника гарячої води № 173707-06, з поточними показами: 354,00 куб.м. Акту виконаних робіт ТОВ «Мастергаз» № 2034808 від 09.01.2026 року з повірки лічильника гарячої води № 173707-06, з поточними показами: 354,00 куб.м. 
Таким чином, відповідач сплатив за спожиті 354,00 куб.м. гарячої води згідно показів лічильника гарячого водопостачання КВМ-U-Г 10 заводський № 173707-06, доказів споживання гарячої води понад оплачені відповідачем обсяги позивачем не надано, а відтак заборгованості не існує, саме тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з оплати гарячого водопостачання та похідних від них 3% річних і пені - задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення заборгованості з оплати централізованого опалення з 01.11.2021 року по 31.08.2025 року у розмірі 15 774,96 грн слід зазначити наступне.
Згідно з квитанцією АТ «Ощадбанк» № 31 від 07.07.2025 року на суму: 2100,00 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 21 від 06.08.2025 року на суму: 2100,00 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 11 від 04.09.2025 року на суму: 2200,00 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 24 від 09.10.2025 року на суму: 2200,00 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 60 від 14.11.2025 року на суму: 2200,00 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 23 від 05.12.2025 року на суму: 2700,00 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 43 від 14.01.2026 року на суму: 2450,00 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 50 від 14.01.2026 року на суму: 2450,00 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 4 від 23.01.2025 року на суму: 1506,00 грн.
Таким чином вимога про стягнення заборгованості з оплати централізованого опалення у розмірі 15 774,96 грн задоволенню не підлягає.
В інфляційної складової у розмірі 2 135,94 грн та 3% річних у розмірі 611,83 грн, а також пені у розмірі 744,40 грн, суд зазначає, що на день підписання позовної заяви 04.09.2025 року основний борг у сумі 15 774,96 грн було сплачено позивачем на 40 %, зокрема перерахування коштів на рахунок позивача 07.07.2025 року, 06.08.2025 року, 04.09.2025 року на загальну суму 6 400,00 грн, проте розрахунок інфляційної складової, 3% річних та пені було здійснено виходячи з суми 15 774,96 грн, яка на той час була зменшена більш ніж вдвічі, що вказує на недостовірність розрахунків інфляційної складової, 3% річних та пені.
Крім того позивач розрахував пеню за 20 місяців, а саме з 01.01.2024 по 31.08.2025, тобто з пропущення спеціального строку позовної давності в один рік, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для стягнення пені, що додатково вказує на незаконність розрахунку пені.
Щодо стягнення заборгованості з оплати централізованого опалення за період з 01.05.2018 року по 31.10.2021 у розмірі 57,44 грн, інфляційної складової на цю суму у розмірі 727,91 грн та 3 % річних у розмірі 191,56 грн слід зазначити, що 28.12.2020 року відповідач сплатив зазначену у рахунку-повідомленні ПОЦ суму заборгованості з оплати централізованого опалення станом на 01.11.2020 року у повному розмірі: 6 725,29 грн, яка згідно рахунку складалася з суми боргу 6 497,15 грн та 228,14 грн нарахованих за жовтень 2020 року, що вбачається з рахунку-повідомлення та квитанції ГУ по м. Києву та області «Ощадбанк» № 3 від 28.12.2020 року.
Щодо вимог про стягнення заборгованості з оплати абонентського обслуговування постачання гарячої води у розмірі 781,05 грн та абонентського обслуговування централізованого опалення у розмірі 145,90 грн, із наданих відповідачем квитанцій вбачається про добровільну оплату зазначеної заборгованості, що підтверджується: квитанцією АТ «Ощадбанк» № 14 від 26.01.2026 року на суму 781,50 грн; квитанцією АТ «Ощадбанк» № 15 від 26.01.2026 року на суму:146,00 грн;
Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості з оплати абонентського обслуговування постачання гарячої води у розмірі 781,05 грн та абонентського обслуговування централізованого опалення у розмірі 145,90 грн задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено факт наявної заборгованості відповідачів, які сплачують надані позивачем послуги згідно показів лічильників і доказів протилежного суду не надано.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено та підписано 11.05.2026 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ