Справа № 587/1496/26 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року  суддя Сумського районного суду Сумської області Вортоломей І. Г., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку: Сумської області, м. Суми, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 184 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 000981 від 12 квітня 2026 року – 12 квітня 2026 року близько 20 год. 19 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виражається в тому, що не здійснювала належний нагляд за сином, внаслідок чого за адресою: АДРЕСА_2 неповнолітній ОСОБА_2 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок чого ОСОБА_1 створювала загрозу для життя та здоров`я дитини, чим порушила ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.
У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилася, про місце, дату та час повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, заяв чи клопотань від неї не надходило.
Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.
Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є не обов`язковою.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Положення ст. 251 КУпАП регламентує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Частина 2 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Згідно з ч. 3 ст. 184 КУпАП вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, як доказу повторності працівниками поліції до матеріалів справи долучена копія постанови Сумського районного суду Сумської області від 18 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 було притягуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн (а.с. 12-13).
Натомість диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП вимагає наявності кваліфікуючої ознаки: «Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення». Слова «ті самі дії» відсилають виключно до складу правопорушення, передбаченого частиною 1 цієї ж статті (ухилення від виховання). Притягнення батьків до відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП не є «тими самими діями», оскільки суб`єктивна та об`єктивна сторони цих проступків зовсім відрізняються.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про помилковість кваліфікації дій ОСОБА_1 за ознакою повторності, оскільки диспозиції ч. 1 та ч. 3 статті 184 КУпАП містять різні за своїм змістом та суттю склади адміністративних правопорушень. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає у формі бездіяльності самих батьків (ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей). Натомість об`єктивною стороною ч. 3 ст. 184 КУпАП є вчинення безпосередньо неповнолітньою особою у віці від 14 до 16 років іншого адміністративного правопорушення. Тому наявність постанови про притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП упродовж року не утворює повторності та складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 184 КУпАП, під час розгляду справи не здобуто і до матеріалів справи не додано.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.
Оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, наявні підстави для закриття провадження у справі.
Керуючись ч. 2 ст. 184, ст. 247, 251 КУпАП України, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. 

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя        І. Г. Вортоломей