ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/98/26 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді:	 	Беспалова О. О.	
суддів:	 	Ключковича В. Ю., Епель О. В.	
за участю секретаря:	 	Волошка О. Л. 	

представника позивача Артем`євої А.М., представника відповідача Лозицької Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Ніжинської окружної прокуратури на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту 07.01.2026року) у справі за адміністративним позовом Ніжинської окружної прокуратури до Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Ніжинська окружна прокуратура за допомогою системи “Електронний суд” звернулась до суду з позовом до Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації, в якому просить: 
визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації (код ЄДРПОУ: 00022674, вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000) щодо невжиття заходів з організації проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж і режиму використання територій пам`яток археології місцевого значення – поселення “Рудка-2”, III-V ст., охоронний № 3629-Чр та курган із групи курганів-1, ІІ-І тис. до н. е., охоронний № 3652-Чр із наступним її затвердженням та внесенням відомостей про межі, площу та обмеження у використанні таких об`єктів до Державного земельного кадастру;
зобов`язати Чернігівську обласну державну (військову) адміністрацію (код ЄДРПОУ: 00022674, вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000) відповідно до вимог чинного законодавства України вжити заходів з організації проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж і режиму використання територій пам`яток археології місцевого значення – поселення “Рудка-2”, III-V ст., охоронний № 3629-Чр та курган із групи курганів-1, ІІ-І тис. до н. е., охоронний № 3652-Чр, із наступним із наступним її затвердженням та внесенням відомостей про межі, площу та обмеження у використанні таких об`єктів до Державного земельного кадастру. 
Ухвалою суду від 19.01.2026 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
16.02.2026 ухвалою суду дану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску. 
На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року позов Ніжинської окружної прокуратури до Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду, на підставі пункту 8 частини четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як передбачено ч.3, 4 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
Статтею 54 КАС України передбачено, що органи та особи, які визначені у статті 53 цього Кодексу і звертаються до адміністративного суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права й обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права закінчувати справу примиренням.
Відповідно до вимог ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до абз.2 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України.
Як передбачено ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Строк звернення до адміністративного суду - це тривалість часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень розраховується з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту право на пред`явлення визначених законом вимог.
Вищенаведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 05 липня 2023 року у справі № 380/15396/22 та від 13 листопада 2024 року у справі 560/22224/23.
Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження спрямовані на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2021 року по справі № 640/17351/19 зазначав про те, що визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, позивач вважає, що порушення вимог законодавства (задля усунення якого прокурор звернувся до суду з відповідним позовом) є триваючим, крім того, про його існування позивачу стало відомо лише 08.10.2025року.
Поряд із цим, як вбачається з матеріалів справи, залишаючи позов без розгляду, судом першої інстанції встановлено, що прокуратура зверталася до Чернігівської обласної державної адміністрації з листами від 17.03.2025, 25.08.2025, 03.10.2025 та 09.09.2025 про необхідність поновлення порушеного права держави, забезпечення реалізації прав власника щодо вказаних земель, які відповідно до рішень суду у справі №927/877/23 та №927/877/23 віднесені до земель історико – культурного призначення.
Чернігівською обласною державною (військовою) адміністрацією надано відповіді № 01- 01-32/2882 від 17.03.2025, № 01-01-32/8990 від 25.08.2025, № 01-01-32/10660 від 03.10.2025 та № 01-01-32/10791 від 08.10.2025.
З урахуванням вказаного, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора, що порушення в даному випадку є триваючим та не обмежується строком. А днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог слід вважати лист Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації № 01-01-32/10791 від 08.10.2025.
Факт адресування попередніх листів до Чернігівської обласної прокуратури, а не до Ніжинської окружної прокуратури не спростовують висновку суду першої інстанції, адже за приписами статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Також, колегія суддів враховує, що згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В свою чергу, Верховний Суд в своїх постановах від 09.04.2025 справа №320/45812/23, від 20.10.2025 справа №320/39008/23, зазначив, що відлік строку звернення з позовом має починатися не з моменту прийняття суб`єктом владних повноважень рішення чи вчинення дій, що можуть бути оскаржені в адміністративному судочинстві, а з моменту, коли Прокурору стало відомо про порушення інтересів держави чи суспільства, що потребують судового захисту. Такий підхід забезпечує реальність і ефективність здійснення конституційних функцій прокуратури (стаття 131-1 Конституції України, стаття 23 Закону № 1697-VII), а також відповідає принципу доступу до правосуддя.
Верховний Суд звертає увагу на те, що питання про початок перебігу тримісячного строку для звернення прокурора до суду з позовом має вирішуватися з урахуванням особливостей правового статусу прокурора як суб`єкта, який представляє інтереси держави. Такий строк починається не з моменту оприлюднення відповідного акта суб`єкта владних повноважень, а з моменту, коли прокурор дізнався або повинен був дізнатися про порушення інтересів держави.
Строк звернення до адміністративного суду - це тривалість часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень розраховується з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту право на пред`явлення визначених законом вимог.
Вищенаведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 05 липня 2023 року у справі № 380/15396/22 та від 13 листопада 2024 року у справі 560/22224/23.
Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження спрямовані на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Крім того, у пункті 265 постанови від 03 квітня 2024 року у справі № 917/1212/21 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що у випадку звернення прокурора до суду від імені держави, перебіг строку звернення починається з моменту, коли про порушення стало відомо саме прокурору.
Тобто, останнім днем звернення до суду, в межах даних правовідносин, з урахуванням ч.2 ст.122 КАС України слід вважати 17.03.2025, втім даний позов прокуратурою скеровано до суду лише 05.01.2026. Обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не зазначено (окрім триваючого строку, що спростовано судом).
На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач пропустив встановлений КАС України тримісячний строк звернення до суду, поважних причин пропуску строку не зазначив, а тому адміністративний позов слід залишили без розгляду.
Також, колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції не надає оцінку повноваженням прокурора щодо представництва інтересів держави з урахуванням позицій Верховного Суду сформованих в справах №120/13258/23 постанова від 30.10.2025, №200/4415/24 постанова від 16.10.2025, №240/28454/23 від 09.10.2025 та інших, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позов подано із пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом, а підстави, наведені у заяві про поновлення цього строку, не є поважними.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права необхідності зупинення провадження у справі, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 229, 236, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ніжинської окружної прокуратури на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Ніжинської окружної прокуратури до Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач  	О. О. Беспалов	
Суддя 	В. Ю. Ключкович	
Суддя	О. В. Епель 	

(Повний текст постанови складено 28.05.2026)