КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/6900/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 2-3279/11

02 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Кирилюк Г.М. 
- Ящук Т.І.
при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 наухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Притули Н.Г., у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку на примусове виконання рішення суду, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року    ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поновлення строку на примусове виконання рішення суду, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заява обгрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду  м. Києва від 08.12.2011 року у справі №2-3279/11 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» суму в розмірі 39 335 (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять п`ять) доларів США 63 центи, що в еквіваленті становить 310 369 (триста десять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 92 копійки заборгованості, 1 700,00 гривень державного мита та 120,00 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження №51042558, НОМЕР_2.
02.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ІнвестХаус» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL2N79275_266ПВ, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус».
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.10.2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (код ЄДРПОУ 20025456, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців,15) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІнвестХаус» (код ЄДРПОУ 41661563, адреса: 79005, Львівська обл., м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2, адреса для листування: 03056, м. Київ, пров. Ковальський,19, оф.115) з примусового виконання виконавчого листа №2-3279/11, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
10.03.2021 року боржник ОСОБА_2 сплатив на користь ТОВ «ФК «ІнвестХаус» 168 000,00 грн.
Цього ж дня, 10.03.2021 року, між ТОВ «ФК «ІнвестХаус» та ТОВ «Інкомфінанс» укладено договір факторингу №126-10-03/21, за яким право вимоги за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008 року перейшло до ТОВ «Інкомфінанс».
І в цей же день був укладений між ТОВ «Інкомфінанс» та Дучич Т.В. договір про відступлення права вимоги, за яким до неї, Дучич Т.В., перейшло право вимоги за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008 року.
Оскільки до заявника перейшло право вимоги, у відповідності до положень ст.442 ЦПК України має бути замінено сторону стягувача.
Зазначала, що при укладенні договору представники ТОВ «Інкомфінанс» повідомили її про відсутність виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 . Вжиті за період з березня 2021 року по серпень 2025 року заходи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 не дали жодного результату. 
Отже, наразі є всі підстави стверджувати, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року у справі №2-2379/11 відносно боржника ОСОБА_3 , втрачений і за відсутності дубліката виконавчого листа вона, як новий кредитор, позбавлена можливості стягнути заборгованість з ОСОБА_3 .
Щодо поважності причин пропуску строку заявник зазначала, щостаном на 10.03.2021 року - дата виникнення у неї права вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , в тому числі й на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі № 2-3279/11, строки для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання збігли (20.06.2020 року).
Разом з тим, заходи стягнення заборгованості ускладнювалися введеним на території України карантином (постанова Кабінету України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211), а потім і воєнним станом, введеним Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022.
У зв`язку з наведеними подіями загальна платоспроможність фізичних осіб знизилась. Складні життєві обставини були підставою для відстрочення сплати заборгованості ОСОБА_3 , але згодом домовленості щодо сплати богу постійно порушувалися. Комунікація під час воєнного стану ускладнилась і виникла необхідність стягувати заборгованість в примусовому порядку.
З урахуванням наведених обставин, заявник   ОСОБА_1 а просила суд:
замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (код ЄДРПОУ 41661563, адреса: 79005, Львівська обл., м. Львів, Миколи Вороного, 2, адреса для листування: 03056, м. Київ, пров. Ковальський, 19, оф.115) на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) з примусового виконання виконавчого листа №2-3279/11, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі № 2-2379/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
визнати поважними причини пропуску та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі № 2-2379/11, відносно боржника ОСОБА_3 до виконання;
видати виконавчий лист на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі № 2-2379/11 відносно боржника ОСОБА_3 .
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на примусове виконання рішення суду, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду  м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року та ухвалити нове судове рішенняпро задоволеннязаяви ОСОБА_1 про поновлення строку на примусове виконання рішення суду, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувана з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду  м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала судупершої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції фактично вийшов за межі предмета розгляду, підміняючи перевірку правонаступництва аналізом виконання господарських зобов`язань між третіми особами. А також обґрунтовуючи відмову у задоволені заяви відсутністю доказів перерахування коштів на рахунок ТОВ «ФК «Інвест Хаус» за договором, де ОСОБА_1 не є стороною.
При цьому, на виконання умов договору про відступлення права вимоги від 10.03.2021 року ОСОБА_1 сплачено на користь ТОВ «Інком-Фінанс» 5 100,00 грн (копія квитанції додається).
Недійсність перерахованих договорів в судовому порядку не встановлена, а тому вони є належними доказами переходу до ОСОБА_1 права вимоги до ОСОБА_3 за договором №53/МК/АП27/2008-840 від 14.08.2008 року.
Таким чином, наявність укладених договорів відступлення права вимоги є достатньою підставою для встановлення правонаступництва у розумінні ст. 442 ЦПК України.
Суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви через пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання
Зазначає, що в матеріалах справи наявна копія постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління Міністерства юстиції у м. Києві по ВП НОМЕР_2 згідно з якою примусове виконання рішення відносно боржника ОСОБА_3 завершено у зв`язку з відсутністю майна боржника, а виконавчий документ повернуто стягувачу.
У заяві про заміну сторони виконавчого провадження порушено питання щодо поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі №2-2379/11, відносно боржника ОСОБА_3 і наведено причини пропуску строку за період, коли кредитором стала ОСОБА_1 .
Отже, за таких обставин і наявності клопотання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання для ОСОБА_1 , як для нового кредитора, передбачається можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання.
Натомість, процесуального обов`язку доводити поважність обставин, що завадили як первісному кредитору - банку, так і подальшим пред`явити виконавчий документ до виконання для поточного кредитора не передбачено.
До того ж, в рамках справи №2-3279/11 суд першої інстанції неодноразово розглядав заяви кредиторів щодо заміни сторони виконавчого провадження з їх аргументацією щодо причин пропуску таких строків.
Крім того, заходи стягнення заборгованості ускладнювалися введеним на території України карантином (постанова Кабінету України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211), а потім і воєнним станом, введеним Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022.
Отже, відмовляючи у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміні стягувача та видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції фактично створив ситуацію, за якої рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року залишається невиконаним протягом тривалого часу та втрачає свою обов`язкову силу.
Відзив на апеляційну скаргудо суду не надходив.
В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року (справа № 2-3279/2011) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» суму в розмірі 39 335 (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять п`ять) доларів США 63 центи, що в еквіваленті становить 310 369 (триста десять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 92 копійки заборгованості, 1 700,00 гривень державного мита та 120,00 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 202-204 том 1).
Судове рішення у справі № 2-3279/2011 набрало законної сили 09 січня 2012 року та Шевченківським районним судом м. Києва26 листопада 2013 року видано виконавчі листи № 2-3279/11, які отримані позивачем (стягувачем) ПАТ «КБ «Надра» - 26 листопада 2013 року (а.с. 220, 226, 227 том 1).
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 липня 2014 року поновлено Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Надра»пропущений строк для пред?явлення до виконання виконавчих листів № 2-3279/11, виданих 26 листопада 2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» суми в розмірі 39 335 (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять п`ять) доларів США 63 центи, що в еквіваленті становить 310 369 (триста десять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 92 копійки заборгованості,  1 700,00 гривень державного мита та 120,00 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 20-23 том 2).
Виконавчі листи № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року перебували на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського РВ ДВС у м. Києві, що підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с. 196, 197 том 2).
Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що10 травня 2016 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявським А.М. відкрито виконавче провадження № 51042558 стосовно боржника  ОСОБА_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3279/11, виданого 26 листопада 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» суми в розмірі 39 335 (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять п`ять) доларів США 63 центи, що в еквіваленті становить 310 369 (триста десять тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 92 копійки заборгованості,  1 700,00 гривень державного мита та 120,00 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 28 том 2).
Стосовно боржника  ОСОБА_3 виконавче провадження № НОМЕР_2 відкрито 12 травня 2016 року (а.с. 197 том 2).
У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа стосовно боржника  ОСОБА_3  до виконання та видачу дубліката виконавчого документа з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 184-201 том 2).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» (код ЄДРПОУ 20025456, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців,15) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (код ЄДРПОУ 41661563, адреса: 79005, Львівська обл., м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2, адреса для листування: 03056, м. Київ, пров. Ковальський,19, оф.115) з примусового виконання виконавчого листа №2-3279/11, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В іншій частині заяви (про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа стосовно боржника ОСОБА_3  до виконання та видачу дубліката виконавчого документа) відмовлено (а.с. 211-214 том 2).
У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернулось до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с. 221-235 том 2).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення (13-17 том 3).
Обставини, встановлені судовим рішенням, при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа свідчать про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання відносно боржника ОСОБА_3 пропущений, а перехід права вимоги за договором відступлення прав вимоги не обумовлює того, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання автоматично поновлюється, як і того, що такий строк було пропущено з поважних причин. Дії, вчинені первісним кредитором, і для нового кредитора мають правові наслідки в тому самому обсязі.
10 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «Інкомфінанс» укладено договір факторингу №126-10-03/21, за умовами якого право вимоги за договором «Автопакет» №53/МК/АП27/2008-840 від 14 серпня 2008 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за яким ТОВ «ФК «Інвест Хаус» набуло статус кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги №GL2N79275_266ПВ від 02 березня 2020 року, перейшло до ТОВ «Інкомфінанс» (а.с. 30-34 том 3).
В цей же день, 10 березня 2021 року, між ТОВ «Інкомфінанс»(первісний кредитор) та   ОСОБА_5 (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого первинний кредитор відступає шляхом відсгуплення новому кредитору належні первинному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимога первинного кредитора до позичальників, зазначених у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує первинному кредитору за права вимога грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
Первинний кредитор набуде право вимоги за основними договорами на підставі договору факторингу № 126-10-03/21, який укладений між первісним кредитором та ТОВ "ФК "Інвест Хаус» від 10.03.2020 року.
За цим договором новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором після переходу права вимоги до первинного кредитора та після здійснення оплати ціни договору, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати та отримувати платежів за гарантією (якшо така видавалась), відшкодування за договором страхування тошо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги- пунктк 2.1. договору.
Новий кредитор підтверджує, що в момент укладення цього договору отримав від первинного кредитора усі наявні в первинного кредитора документи (оригінали та/або копії (у разі відсутності оригіналів)), що підтверджують права вимоги до боржників - пункт 3.2. договору (а.с. 35-37 том 3).
Відповідно до акта приймання-передачі документів від 10 березня 2021 року первісний кредитор ТОВ «Інкомфінанс»передав, а новий кредитор   ОСОБА_5 прийняла договір «Автопакет» №53/МК/АП27/2008-840 від 14 серпня 2008 року, матеріали кредитної справи №53/МК/АП27/2008-840 (а.с. 38 том 3).
У серпні 2025 року  ОСОБА_1 а звернулась до суду із заявою про заміну стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, поновлення строку на примусове виконання рішення суду відносно боржника ОСОБА_3 , видачу дубліката виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_3 .
Із доводів заяви, серед іншого, слідує, що при укладенні договору представники ТОВ «Інкомфінанс» повідомили її про відсутність виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 . Вжиті за період з березня 2021 року по серпень 2025 року заходи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 не дали жодного результату. Станом на 10.03.2021 року - дата виникнення у неї права вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 , в тому числі й на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі № 2-3279/11, строки для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання збігли 20.06.2020 року, однак заходи стягнення заборгованості ускладнювалися введеним на території України карантином (постанова Кабінету України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211), а потім і воєнним станом, введеним Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022.
До заяви долучено постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції, з якої вбачається, що 22 червня 2017 року виконавчий лист № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року стосовно боржника  ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 повернуто стягувачу ПАТ «КБ «Надра» на підставі п. 2 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 1404-VIII (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). У постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 22 червня 2020 року - а.с. 27 том 3.
Доказів повторного пред`явлення виконавчого листа № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року стосовно боржника  ОСОБА_3  для виконання в строк до 22 червня 2020 року заявником  ОСОБА_1 не надано.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на примусове виконання рішення суду, видачу дубліката виконавчого листа та заміну стягувача з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що жодних доказів, що виконавчі листи щодо ОСОБА_3 були пред`явлені до виконання після 22.06.2017 року не надано. Як і не вказано заявником поважної обставини, яка б завадила, як первісному кредитору - банку, так і подальшим правонаступникам пред`явити виконавчий документ до виконання протягом встановленого законом строку, а тому суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа. 
Подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.
Суд першої інстанції також не вбачав підстав для задоволення заяви стягувача та видачі дубліката виконавчого листа, оскільки заявник звернувся з даною заявою після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та останній не поновлено судом.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. 
Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції - частина 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».
Таке право стягувача передбачено також нормою статті 433 ЦПК України.
Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений за наявності поважних для цього підстав за заявою заявника.
Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.
У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження  № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.
Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що виконавчі листи № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року стягувачем ПАТ «КБ «Надра» поданодо органу, який здійснює примусове виконання рішень.
12 травня 2016 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 стосовно боржника  ОСОБА_3 .
Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції від 22 червня 2017 року виконавчий лист № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року стосовно боржника  ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 повернуто стягувачу ПАТ «КБ «Надра»на підставі п. 2 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону№ 1404-VIII (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними)- а.с. 27 том 3.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII установлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом - пункт 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення».
Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження»  № 1404-VIII передбачено, щовиконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
З урахування принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58 Конституція України) дія Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII поширюється на правовідносини, які не закінчились до набрання ним чинності.
Зібрані та досліджені письмові докази у справі вказують на те, що на момент набрання чинності цим законом, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року стосовно боржника  ОСОБА_3  не закінчився, а тому стягувач протягом наступних трьох років з дня повернення виконавчого листа, яке відбулось 22 червня 2017 року, мав можливість реалізувати своє право на повторне пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання до 22 червня 2020 року, про що зазначено державним виконавцем Дніпровського райнного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Копитко Б.В. у постанові від 22 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «КБ «Надра».
Повторно виконавчий лист № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року стосовно боржника  ОСОБА_3 до виконання протягом трьох років після 22 червня 2017 року не пред`являвся як первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра», так і правонаступником стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус», і такий строкне поновлювався судом. Вказані обставини не заперечує заявник ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, усі дії вчинені (або не вчинені) первісним кредитором (стягувачем) є обов`язковими та мають такі ж правові наслідки і для правонаступника цієї сторони.
На підставі наданих учасниками справи та досліджених письмових доказів судом першої інстанції вірно встановлено, що заявником ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих аргументів та не надано переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення як первісним кредитором (позивачем, стягувачем) ПАТ «КБ «Надра», так і правонаступником первісного стягувачавсіх необхідних і можливих дій, починаючи з 22 червня 2017 року протягом трьох років щодо реалізації своїх прав як кредитора (стягувача) для пред`явлення його до виконання у строки визначені Законом України «Про виконавче провадження», а відступлення прав вимогне є причиною для відновлення прав стягувача або звільнення його від обов`язку добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки під час виконання рішення суду, а відтак не може бути розцінена як така, що об`єктивно перешкоджала вчасно пред`явити виконавчий документ до виконання.
Посилання заявника  ОСОБА_1  на те, що запровадженням на території України карантину свідчить про поноважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не ґрунтуються на вимогам закону,з огляду на таке.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
Автоматичне продовження строку, визначеного частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до Закону № 540-ІХ не передбачено, тому він не поширюється на спірні правовідносини.
Також не поширюється на спірні правовідносини положення Закону України від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII доповнено пунктом 10-2, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, оскільки на час набрання вказаним законом чинності (26 березня 2022 року) строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року, який становив до 22 червня 2020 року, сплив.
Враховуючи висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), колегія суддів вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені то, подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.
Виходячи з аналізу наведених норм та встановлених судом першої інстанції обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року відносно боржника ОСОБА_3  до виконання та про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-3279/11, виданого на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року у справі № 2-2379/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відносно боржника ОСОБА_3 .
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в частині вимог ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції правильно керувався тим, що процесуальний порядок вирішення питання про видачу дублікату виконавчого документа встановлений підпунктом 17.4 пункту17 частини 1 розділу ХІІІ перехідних положень Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до цивільного процесуального кодексу України.
Так, зазначеними положеннями ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Аналіз зазначеної норми процесуального права вказує на те, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа правове значення для вирішення цього питання має сукупністьтаких умов як втрата виконавчого документа, так і факт звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. 
Виходячи з аналізу зазначених норм права, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має обов`язок перевірити: чи не було виконано судове рішення, чи не втратило воно законної сили, чи звернувся заявник в межах строків пред`явлення його до виконання та докази, якими підтверджується втрата виконавчого листа.
У разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та порушення питання про його поновлення в межах заявлених вимог про видачу дубліката виконавчого листа, суд повинен також з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів зробити висновок про їх поважність чи неповажність.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
Пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення такого пропущеного строку. Інакше кажучи, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката такого втраченого документа вважається поданою у межах строку, встановленого для пред`явлення його до виконання. Коли цей строк сплив, а суд його не поновив, то немає підстав для задоволення заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа.
На підставі правової оцінки обставин, якими обґрунтовувалися вимоги заяви ОСОБА_1, установивши, що строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-3279/11 від 26 листопада 2013 року стосовно боржника  ОСОБА_3 до виконання сплив, а підстави для його поновлення відсутні, суд першої інстанції, врахувавши висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 про те, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 у частині вимогпро видачу дубліката виконавчого листа.
Відхиляються колегією суддів апеляційного доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 про те що, відмовляючи у поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміні стягувача та видачі дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції фактично створив ситуацію, за якої рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року залишається невиконаним протягом тривалого часу та втрачає свою обов`язкову силу, з тих підстав, що сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися, однак визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження. А відступлення прав вимог не є причиною для відновлення прав стягувача або звільнення його від обов`язку добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки під час виконання рішення суду.
Отже, доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 , матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 рокує законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1  слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. 
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судове рішення без змін, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: