Справа № 420/26419/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 24 лютого 2025 р. за №15001-87115539-2025-2 та від 25 червня 2025 р. за №15001- 87115539-2025-3 щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури внаслідок військової агресії російської федерації проти України ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, відповідно до приписів Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 року №2980-ІХ на підставі її заяв від 10.02.2025 року та від 16.06.2025 року.
Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час ракетного обстрілу військової частини НОМЕР_1 .
Так, ОСОБА_3 , який проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - працював на посаді слюсара з виготовлення й ремонту трубопроводів 3 розряду в Товаристві з обмеженою відповідальністю «НТЦ «Промтехдіагностика», код ЄДРПОУ 13655725, юридична та фактична адреса підприємства: 76014, м.Івано-Франківськ, вул. Височана, буд.47, яка здійснювала роботи з поточного ремонту резервуарів військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .
У позові вказано, що, згідно висновку спеціальної комісії, викладеного в акті спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 14 серпня 2024 року о 17 год 10 хв, від 16 січня 2025 року, нещасний випадок, який стався з слюсарем з виготовлення й ремонту трубопроводів 3 розряду ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика» ОСОБА_3 , вважається таким, що пов`язаний з виробництвом, на нього складається акт за формою Н-1/П. Даний випадок береться на облік ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика».
В подальшому, 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (кожний окремо) - батьки загиблого ОСОБА_3 - звернулись до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
24 лютого 2025 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийняте рішення №15001-87115539-2025-2 про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, посилаючись на те, що об`єкт, розташований за фактичною адресою: вул. Височана, буд.47, м. Івано-Франківськ, до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений.
16.06.2025 р. ОСОБА_1 повторно звернулась до ГУ ПФУ України в Одеській області, проте рішенням №15001-87115539-2025-3 від 25.06.2025 р. останній знов відмовлено з наведених вище підстав.
Вважаючи означені рішення протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Стислий виклад заперечень відповідача.
У відзиві представник відповідача зазначив, що Головне управління заперечує щодо вимог позовної заяви, вважає позовні вимоги незаконними та безпідставними.
Так, як вказує представник відповідача з покликанням на фактичні обставини у справі, на виконання п.11 Порядку призначення i виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2023 №1396, Головним управлінням за вих. №1500-0314-5/111925 від 20.06.2025 було направлено запит до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури України для встановлення факту віднесення об`єкту інфраструктури, з яким знаходився у трудових відносинах ОСОБА_3 під час нещасного випадку, який стався 14.08.2024, до об`єктів критичної інфраструктури.
25.06.2025 Головним управлінням отримано лист, в якому зазначено, що об`єкт, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_3 , до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений. 
На підставі вищезазначеного, Головним управлінням винесено рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України №15001-87115539-2025-2 від 24.02.2025
На переконання представника відповідача, Головне управління діяло в порядку передбаченому законодавством, обґрунтовано, а тому підстави для задоволення позовної вимоги позивача – відсутні.
Враховуючи правову позицію, наведену у відзиві, представник відповідача просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви.
Стислий виклад додаткових пояснень представника позивача.
У додаткових поясненнях представник позивача зазначив аргументи та доводи, що за змістом є тотожними доводам, що зазначені у позовній заяві.
Представник позивача окремо звернув увагу, що загиблий ОСОБА_3 наказом №279 від 05.08.2024 р. «Про службове відрядження» для виконання робіт був відряджений до військової частини НОМЕР_1 , на виконання угоди, фактично виконував роботи у військовій частині НОМЕР_1 . Робоче місце загиблого було визначено як м. Лубни Полтавської області. Отже, оскільки загиблий ОСОБА_3 працював на об`єкті військової частини НОМЕР_1 , а тому саме належність вказаного об`єкту до об`єктів критичної інфраструктури мав визначити відповідач, а не ТОВ «НТЦ «ПРОМТЕХДІАГНОСТИКА», яке є роботодавцем.
Процесуальні дії у справі.
Суд ухвалою від 14.08.2025 відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи та витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії:
заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до приписів Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 року №2980-ІХ;
документів та матеріалів, які слугували підставою для прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішень від 24 лютого 2025 р. за №15001-87115539-2025-2 та від 25 червня 2025 р. за №15001- 87115539-2025-3 щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури внаслідок військової агресії російської федерації проти України ОСОБА_1 .
08 листопада 2025 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (вх.№ЕС118550/25 від 10.11.2025).
Суд ухвалою від 15.06.2026 відмовив у прийнятті до провадження заяви представника позивача про уточнення позовних вимог від 08.11.2025, яка надійшла до суду 10.11.2025 за вх.№ЕС118550/25, та повернув її позивачу без розгляду.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позовну заяву та наданими відповідачем доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що, позивач, ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до висновку спеціальної комісії, викладеного в акті спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 14 серпня 2024 року о 17 год 10 хв, від 16 січня 2025 року, нещасний випадок, який стався з слюсарем з виготовлення й ремонту трубопроводів 3 розряду ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика» ОСОБА_3 , вважається таким, що пов`язаний з виробництвом, на нього складається акт за формою Н-1/П. Даний випадок береться на облік ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика».
В подальшому, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
24.02.2025 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийняте рішення №15001-87115539-2025-2 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, посилаючись на те, що об`єкт, розташований за фактичною адресою: вул. Височана, буд.47, м. Івано-Франківськ, до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений.
В подальшому, ОСОБА_1 повторно звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
25.06.2025 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийняте рішення №15001-87115539-2025-3 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України.
В означеному рішенні вказано, що 26.06.2025 Головним управлінням отримано відповідь від уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури України, що станом на 25.06.2025 об`єкт, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_3 до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений, рішенням Головного управління №15001-87115539-2025-3 від 25.06.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації плоти України.
Вважаючи протиправними рішення від 24 лютого 2025 р. за №15001-87115539-2025-2 та від 25 червня 2025 р. за №15001- 87115539-2025-3, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Закон України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» (далі - Закон №2980-IX) спрямований на підтримку деяких категорій осіб, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, а у разі загибелі (смерті) зазначених осіб - на підтримку членів їхніх сімей.
Закон №2980-IX спрямований на підтримку деяких категорій осіб, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, а у разі загибелі (смерті) зазначених осіб - на підтримку членів їхніх сімей.
Відповідно ст.1 Закону №2980-IX, право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закону №2980-IX, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю, на яку має право особа згідно із цим Законом, встановлюється у таких розмірах, зокрема: у разі загибелі (смерті) - 1 мільйон гривень.
Відповідно до ч.1, 6 ст.3 Закону №2980-IX, одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України від 27.12.2023 року №1396 (далі - Порядок №1396, тут і далі в редакції, чинній на 01.11.2024).
Відповідно п.2 Порядку №1396 особи, які відповідно до статті 1 Закону мають право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю (далі - отримувачі), подають до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - уповноважений орган) заяву про призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України (далі - заява), за формою згідно з додатком.
Відповідно до п.10 Порядку №1396, призначення і виплата одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю здійснюється на підставі документів та відомостей за переліком зазначеним у цьому пункті.
Згідно з п.11 Порядку №1396 після отримання заяви з документами працівник уповноваженого органу здійснює заходи з ідентифікації отримувача шляхом отримання з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 10 цього Порядку, перевіряє зміст і належне оформлення документів, відповідність викладених у них відомостей про отримувача, сканує документи, які надано в оригіналі, та повертає їх отримувачу.
Для встановлення факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у частині першій статті 1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Для цілей цього Порядку до об`єктів критичної інфраструктури належать об`єкти інфраструктури, які зазнали уражень внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, за умови, що такі об`єкти після збройного нападу включені до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набули правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 р. воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам, а в разі їх загибелі (смерті) за таких обставин - члени сімей мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю за умови, що такі об`єкти інфраструктури після збройного нападу включені до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набули правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Правові та організаційні засади створення та функціювання національної системи захисту критичної інфраструктури і є складовою законодавства у сфері національної безпеки закріплені Законом України від 16.11.2021 року №1882-IX «Про критичну інфраструктуру» (далі - Закон №1882-IX).
Пунктами 13, 14, 21, 22 ч.1 ст.1 Закону №1882-IX визначено поняття, а саме об`єкти критичної інфраструктури це об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам;
оператор критичної інфраструктури - юридична особа будь-якої форми власності та/або фізична особа - підприємець, що на правах власності, оренди або на інших законних підставах здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування;
сектор критичної інфраструктури - сукупність об`єктів критичної інфраструктури, які належать до одного сектору (галузі) економіки та/або мають спільну функціональну спрямованість;
секторальний орган у сфері захисту критичної інфраструктури - державний орган, визначений законодавством відповідальним за забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері захисту критичної інфраструктури в окремому секторі критичної інфраструктури.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону №1882-IX, віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону №1882-IX, віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється за сукупністю критеріїв, що визначають їх соціальну, політичну, економічну, екологічну значущість для забезпечення оборони країни, безпеки громадян, суспільства, держави і правопорядку, зокрема для реалізації життєво важливих функцій та надання життєво важливих послуг, свідчать про існування загроз для них, можливість виникнення кризових ситуацій через несанкціоноване втручання в їх функціонування, припинення функціонування, людський фактор чи природні лиха, тривалість робіт для усунення таких наслідків до повного відновлення штатного режиму.
Частиною 3 ст.8 Закону №1882-IX визначено критерії віднесення об`єктів до критичної інфраструктури.
Згідно з ч.1, 3 ст.9 Закону №1882-IX, для організації ефективного забезпечення безпеки і стійкості критичної інфраструктури з урахуванням специфіки забезпечення окремих життєво важливих функцій та/або послуг визначаються сектори критичної інфраструктури.
Перелік секторів критичної інфраструктури та суб`єктів, відповідальних за формування та реалізацію державної політики у відповідних секторах національної системи захисту критичної інфраструктури (далі - Перелік), визначається Кабінетом Міністрів України. У разі необхідності внесення змін до Переліку Кабінет Міністрів України переглядає та змінює його виходячи з критеріїв критичності, визначених цим Законом.
Згідно ч.6 ст.12 Закону №1882-IX оператор критичної інфраструктури несе відповідальність за достовірність даних, наведених у паспорті безпеки, своєчасність внесення до нього змін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 року №1109 затверджено Порядок віднесення об`єктів до критичної інфраструктури (далі Порядок №1109) та Перелік секторів критичної інфраструктури.
За п.п.5-7 Порядку №1109 секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури разом із оператором критичної інфраструктури здійснюють категоризацію об`єктів критичної інфраструктури своїх секторів (підсекторів) критичної інфраструктури відповідно до Методики категоризації об`єктів критичної інфраструктури, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 р. №1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури».
Відомості про об`єкти критичної інфраструктури, що віднесені до I, II, III і IV категорії критичності, вносяться секторальними органами у сфері захисту критичної інфраструктури до секторальних переліків об`єктів критичної інфраструктури, які ними складаються та ведуться.
Секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури складають переліки об`єктів критичної інфраструктури своїх секторів (підсекторів) критичної інфраструктури, що віднесені до I, II, III і IV категорії критичності.
Секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури подають уповноваженому органові у сфері захисту критичної інфраструктури переліки об`єктів критичної інфраструктури за формою згідно з додатком.
Кабінет Міністрів України відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про критичну інфраструктуру» постановою від 28.04.2023 року №415 затвердив Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього (далі Порядок №415), який визначає процедури формування і ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - Реєстр), включення об`єктів критичної інфраструктури до Реєстру, внесення до нього інформації про об`єкти критичної інфраструктури та їх виключення, доступу та надання інформації з Реєстру.
Відповідно п.7 Порядку №415, Реєстр формується і ведеться уповноваженим органом у сфері захисту критичної інфраструктури України.
Згідно з п.п.15-16 Порядку №415, кожному об`єкту критичної інфраструктури присвоюється реєстровий номер, відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа у Реєстрі.
Відповідно до п.п.17-18 Порядку №415, секторальні органи (створювачі) подають окремо про кожен об`єкт критичної інфраструктури повідомлення про внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру за формою згідно з додатком 1 та додатки до нього в електронній формі з дотриманням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах або у паперовій формі.
Підставою для внесення інформації до Реєстру є повідомлення про внесення відомостей щодо об`єкта критичної інфраструктури до Реєстру, яке подає секторальний орган.
За приписами п.24 Порядку №415, відповідальність за достовірність, своєчасність та повноту інформації, поданої уповноваженому органу у сфері захисту критичної інфраструктури України для внесення до Реєстру, несе секторальний орган.
Суд встановив на підставі матеріалів справи, що ОСОБА_3 працював у ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика» на посаді слюсара.
Як свідчать матеріали справи, ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика» уклало з Військовою частиною НОМЕР_1 договір №6 від 15.02.2024 про надання послуг по поточному ремонту резервуарів військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .
Під час ракетної атаки збройними силами рф по Військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_3 виконував трудові обов`язки на території вказаної військової частини.
Вказані обставини підтверджуються Актом спеціального розслідування нещасного випадку (форма Н-1/П), затвердженого 20.01.2025.
Суд встановив, що єдиною причиною відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, внаслідок військової агресії російської федерації проти України, стало те, що об`єкт ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика», розташований за фактичною адресою: вул.Височана, буд.47, м. Івано-Франківськ, до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури не внесений.
Інших підстав для відмови у призначені та виплаті допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури, державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, що передбачені ст.4 Закону №2980-IX, відповідач у спірних рішеннях не зазначив.
Разом з тим, відповідно до наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості від 07.06.2024 р. №283-КВ, ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика», код ЄДРПОУ 13655725, юридична та фактична адреса підприємства: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Височана, буд.47, - є таким, що має важливе значення для національної економіки у сфері оборонного-промислового комплексу та критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу.
Отже, ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика» віднесено до підприємств критичної інфраструктури у розумінні Закону №1882-IX та Порядку №1109.
Тобто, попри відсутність відомостей у Реєстрі об`єктів критичної інфраструктури, на працівників ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика», що постраждали внаслідок військової агресії російської федерації, поширюються норми Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України», та передбачено призначення та виплата грошової допомоги.
У той же час, обов`язок щодо внесення підприємства до Єдиного переліку (Реєстру) критично важливих підприємств покладений саме на державні органи в разі прийняття рішення про визначення підприємства, установи, організації, крім підприємств, установ та організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 по справі №912/2797/21, згідно з яким принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач, як мати працівника об`єкта критичної інфраструктури, якому заподіяно смерть у зв`язку із ракетним обстрілом з боку рф, має право на виплату допомоги за Законом №2980-IX.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про протиправність рішень головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24 лютого 2025 р. за №15001-87115539-2025-2 та від 25 червня 2025 р. за №15001- 87115539-2025-3 щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури внаслідок військової агресії російської федерації проти України ОСОБА_1 .
Вирішуючи позовні вимоги зобов`язального характеру, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.2 КАС України, метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Зобов`язуючи орган державної влади виконати свої дискреційні повноваження, суд встановлює справедливість та відновлює баланс взаємодії між суб`єктами владних повноважень та фізичними особами. Також суд унеможливлює виникнення вільного трактування та зловживання органами державної влади своїми дискреційними повноваженнями.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Тобто, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта ухвалити рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та спрямований на недопущення свавілля в органах влади.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, підсумовуючи вищевикладені висновки, з метою ефективного захисту прав позивачки, суд вважає, що належним способом захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену Законом України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ, на підставі її заяв від 10.02.2025 та від 16.06.2025.
Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо дискреційності повноважень, з огляду на таке.
Відповідно до сталої практики Верховного Суду, дискреційними повноваженнями є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
З урахуванням тієї обставини, що оскаржувані рішення відповідача у спірній ситуації не ґрунтується на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм дій відповідача чітко зазначений законодавчо, у цьому випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на наведене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Інші доводи відповідача по суті спірних правовідносин суд вважає спростованими вищенаведеними висновками.
Керуючись ст.2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24 лютого 2025 р. за №15001-87115539-2025-2 та від 25 червня 2025 р. за №15001-87115539-2025-3 щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого (померлого) працівника об`єктів критичної інфраструктури внаслідок військової агресії російської федерації проти України ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену Законом України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ, на підставі її заяв від 10.02.2025 та від 16.06.2025.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дмитро БАБЕНКО