Справа № 502/2696/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області 
у складі: 
головуючого – судді Масленикова О.А. 
за участю:
секретаря судового засідання – Скрипкіної А.Ю.
представника заявника – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ,
Заінтересовані особи:
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області,
Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі 
Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України
про
встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області, Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме факту батьківства.
В обґрунтування заяви представником заявника зазначено, що в період з літа 2015 року по липень 2018 року заявник, ОСОБА_2 , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між ними були відносини, як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет та домашнє господарство, піклувалися один про одного, проводили спільно час, сумісно спілкувалися з родичами та спільними друзями, проводили поточні ремонти у будинку, в якому проживали та який розташований за адресою АДРЕСА_1 . 
Зазначені вище обставини підтверджуються актом про встановлення фактів від 15.10.2025р., та спільними фотографіями. 
Під час спільного проживання у заявника та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_4 . Батько дуже любив свою донечку, матеріально її утримував та багато уваги приділяв її вихованню і розвитку. 
Оскільки, ОСОБА_2 на той час формально перебувала в шлюбі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 виданого 09.02.2017 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, батьком ОСОБА_4 , було зазначено офіційного на той час чоловіка заявниці, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був зареєстрований 17.11.2008 року виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим 17.11.2008 року, актовий запис № 65. Однак, фактично відносин, як чоловіка та дружини, між ними не було, вони спільно не проживали, не мали спільного бюджету та господарства. 
11.04.2018 року заявник звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Рішенням Кілійського районного суд Одеської області від 12.09.2018 у справі №502/584/18 (набрало законну силу 13.10.2018) розірвано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований 17.11.2008 року виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 65 від 17.11.2008 року. 
Рішенням Кілійського районного суд Одеської області від 19.01.2024 року у справі № 502/1710/23 (набрало законної сили 20.02.2024) визначено, що згідно з висновком експерта №436 наданого комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, молекулярно генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженої ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ). 
Вищевказаним рішенням Кілійського районного суд Одеської області виключено відомості про батьківство ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з актового запису №05 від 09.02.2017 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилася в м. Кілія Ізмаїльського (колишнього Кілійського) райому Одеської області, складеного Виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області. 
Станом на дату подання заяви, відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України у свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості про батька змінено на ОСОБА_9 , відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується доданим повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28 березня 2025 р. виданим Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). При цьому, ім`я та по батькові батька дитини записаного зі слів заявниці, співпадає з іменем та по батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
ОСОБА_3 , як під час вагітності ОСОБА_2 так і після народження дитини, визнавав, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його донькою. Він супроводжував заявницю під час візитів у жіночу консультацію під час вагітності, забирав з дитиною з пологового будинку, приймав активну участь у вихованні та утриманні їхньої спільної доньки, зокрема дарував їй подарунки, вітав на свята, проводив з ними спільно час. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 виданим Виконавчим комітетом Вилківського міської ради Кільського району Одеської області 09.07.2018, актовий запис № 1 від 09.07.2018 року. 
На даний час заявник, як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в її інтересах має намір оформити на неї пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, а тому змушена звернутись з даною заявою до суду.
На підставі вищенаведеного представник заявника просила суд:
- встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
- внести зміни до актового запису про народження № 05 від 09.02.2017 року, складеного Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Кілія, Кілійського району, Одеської області, а саме: 
- змінити прізвище дитини з " ОСОБА_10 " на " ОСОБА_11 ", ім`я дитини залишити без змін « ОСОБА_12 », по-батькові дитини змінити з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ». Дату та місце народження дитини залишити без змін; 
- в графі «Відомості про батька» вказати: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Вилкове, Кілійського району, Одеської області. 
Ухвалою судді від 14.01.2026 року прийнято до заяву розгляду, відкрито провадження, постановлено судове засідання, про що повідомлені сторони.
В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явилась.
Представник заявника - адвокат Ізотова Ольга Олександрівна в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмові пояснення, згідно яких зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Згідно із ч.1 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. 
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону, непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних заклад та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців),- до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. 
Згідно ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках. 
Верховний Суд в постанові від 29.09.2020 у справі №263/14242/17 зазначив, що аналіз ст. 19 Конституції України дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволеного лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів. 
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Враховуючи вищенаведене, представник просив при ухваленні рішення врахувати надані пояснення та провести розгляд справи за відсутності представника Головного управління.
Представник третьої особи - Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. 
Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого та виданого 09.02.2017 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було складено відповідний актовий запис №05 від 09.02.2017 року. Батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_7 /а.с.13/.
Згідно записів Індивідуальної картки вагітної породіллі №59, виданої Вилківською міською лікарнею встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину, вагою 3,650 г, зріст 53 см. В графі “Прізвище і місце роботи чоловіка” зазначено - ОСОБА_3 /а.с.44/.
Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 12.09.2018 року по справі №502/584/18 розірвано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований 17.11.2008 року виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 65 від 17.11.2008 року. Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відновити на дошлюбне " ОСОБА_8 ". Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 13.10.2018 року /а.с.12/.
Рішенням Кілійського районного суд Одеської області від 19.01.2024 року по справі №502/1710/23 позов задоволено повністю. Виключено відомості про батьківство ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з актового запису №05 від 09.02.2017 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилася в м. Кілія Ізмаїльського (колишнього Кілійського) райому Одеської області, складеного Виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 20.02.2024 року.
Вказаним рішенням суду встановлено, що згідно висновку експерта №436 наданого комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, молекулярно генетичним аналізом ДНК - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженої ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) /а.с. 10-11/.
Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050320459 від 28 березня 2025 року, виданого Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що 28.03.2025 року внесені зміни до актового запису №05 від 09.02.2017 року про народження ОСОБА_4 , а саме: виключені відомості про батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та змінені відомості про батька на ОСОБА_9 , відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) /а.с.8-9/.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 09.07.2017 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Вилкове, Кілійський район, Одеська область, Україна, про що було складено відповідний актовий запис №1 від 09.07.2018 року /а.с.14/.
Згідно акту про встановлення фактів від 15.10.2025 року, складеного депутатом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області Кондауровою Л.В. встановлено, що ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 2015 року по 06.07.2018 року проживала за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 , від якого в неї народилась дитина. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області від 09.07.2018 року, актовий запис № 1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживали однією сім`єю, разом виховували доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_3 багато часу проводив з дитиною, виховував її. Вони вели спільне господарство за цією адресою, що підтверджують сусіди /а.с. 8/.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що померлий ОСОБА_16 є її племінником та коли він вийшов з тюрьми, почав жити разом з ОСОБА_17 у неї вдома, як чоловік та дружина.Згодом ОСОБА_18 завагітніла, народила доньку та ОСОБА_16 казав, що дитина його, навіть хотів взяти сина свідка за кума. Свідок бачила, як ОСОБА_19 гуляв з дитиною по городу. Доньку назвали на честь матері ОСОБА_20 . Заявник з ОСОБА_3 та донькою проживали разом, до моменту його смерті. Наразі дитина проживає з заявником.
Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що померлий ОСОБА_16 , є сином його старшого брата. ОСОБА_22 з заявником проживали, як родина, через декілька років народилась дитина, яку ОСОБА_20 визнавав своєю. Свідок допомагав ОСОБА_23 влаштуватись на роботу. 
В судовому засіданні досліджені фотознімки, на яких зображені заявник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом з дитиною /а.с.15-18/.
Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 2 ст. 18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, дитина має право знати своїх батьків.
Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 125 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Частиною 1 ст. 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі виданого з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст. ст.128, 129 СК Українине вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).
Відповідно до п.15 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з п. 7 постанови Пленум ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка .її утримує та ви.ховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як року заінтересовані особи.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанова Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18, провадження № 61-18333св19).
У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування ст. 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
На підставі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. 
Згідно з п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктом 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась представник заявника, як на підставу для задоволення заяви, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, беручи до уваги той факт, що в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, суд прийшов до висновку, що заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення.
На підставі ч. 3 ст. 128, ст. 130 СК України та керуючись ст. ст. 2, 12-13, 81, 89, 258, 264-265, 293-294, 315-316, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :
Заяву задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Вилкове Кілійського району Одеської області, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Внести зміни до актового запису про народження № 05 від 09.02.2017 року, складеного Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Кілія Кілійського району Одеської області, а саме:
-змінити прізвище дитини з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », ім`я дитини залишити без змін « ОСОБА_12 », по-батькові дитини змінити з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 », дату та місце народження дитини залишити без змін;
-в графі «відомості про батька» вказати: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Вилкове Кілійського району Одеської області.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення складено 08.05.2026. 
  Суддя Кілійського районного суду  	  О. А. Маслеников