МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
вул. Димитрія Ростовського, 35, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, тел. (063)069-85-65, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2026 р. Справа № 370/236/26 
Провадження № 2/370/133/26

Макарівський районний суд Київської області у складі
головуючої судді Сініциної О.С.,
із секретарем судового засідання Коростильовою Н.Ю.
за участю:
представника позивача Оставненко І.В.,
представника третьої особи Живаги М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у селищі Макарові Київської області цивільну справу за позовом Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області в особі Служби у справах дітей до ОСОБА_1 , третя особа Комунальний заклад «Макарівський центр соціальної підтримки дітей та сімей «Промінь надії» Макарівської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області 28 січня 2026 року 
звернулася Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області в особі Служби у справах дітей з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини доходів з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи або закладу, де перебуватиме дитина, до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтований тим, що відповідач є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та виховує дитину самостійно. Відомості про батька дитини виключені з актового запису про народження дитини на підставі рішення Макарівського районного суду від 03 листопада 2022 року.
Службою у справах дітей 20 січня 2026 року здійснений виїзд за адресою мешкання сім`ї ОСОБА_1 , під час якого встановлено, що умови проживання незадовільні для проживання і виховання дитини: не створені належні умови, у будинку холодно, сиро, брудно, неприємний запах, речі розкидані, житло не обігрівається, продукти харчування відсутні, розетки та електрика в аварійному стані, дитина брудна та голодна. Мати зловживає спиртними напоями, не займається вихованням та навчанням дитини. Проведена оцінку рівня безпеки дитини та складений відповідний акт, за результатами висновків якого, виявлений факт безпосередньої загрози життю, здоров`ю малолітньої дитини.
У будинку часто збираються сумнівні особи та компанії, які розпивають спиртні напої у присутності малолітньої дитини, поводять себе агресивно, вживають нецензурну лексику.
ОСОБА_2 зарахований до списків вихованців Колонщинського закладу дошкільної освіти «Капітошка». Так як організація освітнього процесу проводиться у дистанційній формі, педагогами надавалися навчально-розважальні завдання та рекомендації для роботи з дитиною в домашніх умовах. Проте, підтвердження виконаних занять з дитиною, мамою не надавалися. Навички самообслуговування та елементарні навички гігієни у дитини сформовані недостатньо. Зацікавленість матері у розвитку дитини, участі у дистанційних формах освітнього процесу та регулярному відвідуванні консультаційного пункту не спостерігалась.
За місцем мешкання ОСОБА_1 характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не працює. Зафіксовані випадки залишення дитини без нагляду. Не контролює харчування дитини, режим дня, стан здоров`я та емоційний стан дитини, вихованням ОСОБА_2 не займається. До старистинського округу надходили скарги від мешканців села щодо неналежного виховання дитини. Також відносно ОСОБА_1 складалися протоколи за вчинення адміністративних правопорушень.
З ОСОБА_1 постійно проводилася робота та надавали соціальні послуги фахівцем із соціальної роботи КЗМЦ «Промінь надії» Макарівської селищної ради, з метою підвищення батьківського потенціалу, належного розвитку та виховання дитини, подолання складних життєвих обставин та інше, але позитивної динаміки так і не досягнуто, мати на шлях виправлення не стала.
У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_2 та створенням для нього небезпечних умов, не виконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків, дитину у матері відібрали.
Отже, своїми вчинками ОСОБА_1 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , створивши загрозу життю та здоров`ю сину, а тому виникла необхідність у зверненні до суду із таким позовом.
Суд ухвалою від 16 лютого 2026 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 21 квітня 2026 року. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі п`ятиденний строк для подання своїх пояснень щодо позову або відзиву.
Суд ухвалою від 21 квітня 2026 року закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 20 травня 2026 року. 
Суд 20 травня 2026 року відклав розгляд справи на 04 червня 2026 року.
Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила та не подала суду відзив на позовну заяву із своїми запереченнями.
У судовому засіданні представник позивача Оставненко І.В. та представник третьої особи Живага М.С. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. 
Суд, заслухавши думку та пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Відповідач є одинокою матір`ю ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23 січня 2023 року, виданого Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 197; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00056055307 від 22 січня 2026 року та рішенням Макарівського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року.
Відповідно до довідки старости Колонщинського старостинського округу від 21 січня 2026 року № 13, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та мешкає із сином за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 за цією адресою не зареєстрований.
Зі змісту акта обстеження умов проживання від 20 січня 2026 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Макарівської селищної ради Оставненко І.В., старостою Колонщинського старостинського округу Павленко С.К., старшим інспектором ювенальної превенції Бучанського РУП ГУНП в Київській області Святненко Я.Ю. вбачається, що за місцем проживання відповідачки та її малолітнього сина, у будинку газопостачання відсутнє, опалення - електричний обігрівач, розетки та проводка в аварійному стані. 
У будинку антисанітарія, неприємний запах, холодно, сиро, продукти харчування відсутні, речі хаотично розкидані по будинку, дитина брудна та голодна. 
Крім того, не створені належні умови для проживання та виховання дитини. Постільна білизна відсутня, матрац брудний, одяг та взуття у обмеженій кількості. 
Зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_1 зловживання спиртними напоями, у неї збираються компанії які розпивають спирті напої та ведуть аморальну поведінку у присутності дитини, наражаючи її на небезпеку. На підтвердження неналежних умов проживання відповідача та дитини, позивач долучив фотознімки.
Крім того, 20 січня 2026 року проведена оцінка рівня безпеки дитини та складений відповідний акт, за результатами висновків якого, виявлений дуже небезпечний рівень безпеки дитини. Дитина потребує негайного відібрання із сім`ї матері, у зв`язку з виникненням загрози для її життя і здоров`я, влаштування до безпечного місця на тимчасове перебування. 
Згідно з характеристикою Колонщинського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Капітошка» Макарівської селищної ради № 3/01-03 від 21 січня 2026 року вбачається, що ОСОБА_2 був зарахований до закладу 05 жовтня 2023 року. 
У зв`язку з організацією освітнього процесу дистанційно, педагогами систематично надавалися навчально-розвивальні завдання, рекомендації та консультації для роботи з дитиною вдома. 
Реакція з боку матері на надані завдання була відсутня або поодинокою, підтвердження виконання занять з дитиною педагогам не надавалася. У дитини санітарно-гігієнічні навички самообслуговування сформовані недостатньо, не повідомляє про фізіологічні потреби, потребує постійного контролю та допомоги дорослого. Під час очного відвідування закладу, дитина часто перебувала в неохайному вигляді, з ознаками недотримання елементарних гігієнічних норм. Зацікавленості матері у розвитку дитини, участі в дистанційному освітньому процесі та регулярному відвідуванні консультаційного пункту не спостерігалося.
Відповідно до характеристик Колонщинського старостинського округу Макарівської селищної ради № 10 від 21 січня 2026 року та № 103 від 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується негативно, не працює, зловживає спиртними напоями, що негативно вливає на її поведінку та здатність адекватно піклуватися про дитину. 
Зафіксовані випадки залишення дитини без нагляду, не забезпечує належні умови проживання виховання та розвитку дитини. Мати не контролює харчування, режим дня, стан здоров`я та емоційний стан дитини, вихованням не займається. У будинку антисанітарія, продуктів харчування та запису дров для опалення немає. Після відібрання дитини ОСОБА_1 на шлях виправлення не стала.
До матеріалів справи долучена постанову Макарівського районного суду Київської області від 26 лютого 2026 року, з якої встановлено, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 184, частиною першою статті 184, статтею 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення на накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 
Відповідно до Акта обстеження умов проживання від 20 квітня 2026 року, складеного старостою Колонщинського старостинського округу Павленко С.К., та спеціалістом І категорії відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Костенко О. М. в присутності ОСОБА_1 вбачається, що за адресою мешкання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ,умови проживання останньої незадовільні, опалення пічне (аварійна груба), в будинку брудно, продукти харчування відсутні, речей для комфортного проживання та розвитку дітей немає. Взагалі не створені умови для розвитку дітей. Крім того, в сім`ї панує безлад і неповага. Діти ОСОБА_1 : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 постійно були вдома без догляду, голодні та брудні. Під час візиту працівників старостинського округу Інна Василівна поводила себе нахабно, постійно грубила, на зауваження не реагує, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. 
Зі змісту Акта про відвідування вихованця Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» № 207 від 22 квітня 2026 року, вбачається, що ОСОБА_2 зарахований 04 лютого 2026 року до списків складу Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків». ОСОБА_1 за час перебування дитини у центрі не відвідувала сина, не цікавилася його станом здоров`я та розвитком дитини, не телефонувала, а також ніхто з рідних не цікавився дитиною.
Як зазначив позивач, а відповідач не скористалася своїм процесуальним правом заперечити, свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно сина, створивши загрозу його життю та здоров`ю.
Згідно із висновком Служби у справах дітей та сім`ї Макарівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 21 січня 
2026 року № 031, орган опіки та піклування Макарівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зокрема, у висновку зазначено, що ОСОБА_1 виховує дитину самостійно, відомості про батька дитини виключено із свідоцтва про народження дитини на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року. За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується негативно. Умови проживання сім`ї ОСОБА_1 незадовільні та становлять загрозу життю і здоров`ю малолітньої дитини, мати поводить себе байдуже по відношенню до сина. 
З ОСОБА_1 постійно проводилася робота та надавалися ряд соціальних послуг з метою подолання складних життєвих обставин, підвищення батьківського потенціал, належного розвитку та виховання дитини в сім`ї з матір`ю, проте, ОСОБА_1 на шлях виправлення не стала. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю ОСОБА_2 , створенням для останнього небезпечних умов, невиконання батьківських обов`язків прийнято рішення про негайне відібрання дитини у матері.
Нормативно-правове регулювання.
У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток , забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно із частиною четвертою статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року 
№ 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до статті 65 Цивільного кодексу України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Частиною другою статті 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
З огляду на викладене, приймаючи рішення про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту дитини, суд вважає, що під час розгляду справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , не турбується про нього, не цікавиться його життям та здоров`ям, дитина перебувала у небезпеці для її життя та здоров`я. За місцем тимчасового влаштування дитини не цікавиться нею та не відвідує, способу життя не змінює, що свідчить про свідоме ухилення від виконання нею батьківських обов`язків, тож суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, які слід задовольнити.
Приписами частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).
Обставини, що враховуються при визначенні розміру аліментів, визначені статтею 182 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідно до частини другої вказаної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України.
Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позов про позбавлення відповідача батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина задоволений, вимогу про стягнення аліментів на дитину також слід задовольнити, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, не звільняє її від обов`язку щодо утримання дитини, обставин які б перешкоджали цьому, суд не встановив.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно із частиною першою статті 141 цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 4 659,20 грн, з яких: 3 328 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та 1 331,20 грн за вимогу про стягнення аліментів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 76, 81, 206, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області в особі Служби у справах дітей до ОСОБА_1 , третя особа Комунальний заклад «Макарівський центр соціальної підтримки дітей та сімей «Промінь надії» Макарівської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
(РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь особи або того закладу де перебуватиме дитина, аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки доходу з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 28 січня 
2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
(РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 4 659 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) грн 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 12 червня 2026 року.

Інформація учасників:

- Макарівська селищна рада Бучанського району Київської області в особі Служби у справах дітей: адреса розташування: вулиця Димитрія Ростовського, будинок 30, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, код ЄДРПОУ 04362183;
- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
- Комунальний заклад «Макарівський центр соціальної підтримки дітей та сімей «Промінь надії» Макарівської селищної ради, адреса розташування: вулиця Донецька, будинок 16-а, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, код ЄДРПОУ 37824215.

Суддя О.С. Сініцина