Справа № 157/366/25
Провадження №2/157/52/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря судового засідання – Солошик Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сошичненської сільської ради, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Камінь-Каширська районна державна адміністрація, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, 
встановив:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позов до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Камінь-Каширська районна державна адміністрація, в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,22 умовних кадастрових гектарів КСП «Нуйнівське», згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0256637 від 01 лютого 2007 року, що знаходиться у с. Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області, у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день смерті постійно проживала у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 08 січня 1998 року, згідно з яким Нуйнівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області внесено актовий запис про смерть №2. У зв`язку зі смертю матері Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №32. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, зокрема, грошовий вклад з належними процентами, що знаходяться у Камінь-Каширському відділенні Ощадбанку №603/06 с. Нуйно на рахунку № НОМЕР_2 ; житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 58,9 кв.м., житловий площею 16,2 кв.м. (А-1) з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_2 , згідно зі свідоцтвом про право власності від 09 липня 1998 року. На момент відкриття спадщини після смерті матері спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину, були вона та її сестра ОСОБА_2 , яка відмовилась від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву нотаріусу. Державним нотаріусом Камінь-Каширської державної нотаріальної контори 03 серпня 1998 року було видано свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно на її ім`я ( ОСОБА_1 ), що зареєстровані за № 955 та 954. Нею ( ОСОБА_1 ) було виявлено, що за життя матері ще належала земельна часка (пай) у КСП «Нуйнівське», про що Камінь-Каширською районною державною адміністрацією було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ №0256637 від 01 лютого 2007 року, згідно з рішенням Камінь-Каширської районної державної адміністрації №43 від 27 січня 1997 року. Для переоформлення вказаної земельної частки (паю) вона звернулася до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори з метою оформлення її як спадкоємця за законом права на спадкове майно. 24 жовтня 2024 року державний нотаріус відмовив їй в оформленні спадкових права на вказану земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ №0256637 від 01.02.2007 року виданий після смерті спадкодавця, а відтак є нікчемним. За таких обставин вона не може оформити право власності на це майно через органи нотаріату в порядку спадкування, тому змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) у КСП «Нуйнівське» (с. Нуйно, Камінь-Каширського району Волинської області), розміром 2,22 умовних кадастрових гектарів, вартістю 3841 гривень.
Ухвалою судді від 05 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження, постановлено витребувати з Камінь-Каширської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року витребувано з Волинського обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року до участі у справі залучено як співвідповідачів Сошичненську сільську раду та ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 25 травня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Кушнірук А.В. у судове засідання не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Представник відповідача Сошичненської сільської ради Волосюк І. у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, з якої вбачається, що він просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає.
Представник третьої особи Камінь-Каширської районна державної адміністрації Ващук О.П. у судове засідання не з`явилася, подала клопотання, із змісту якого вбачається, що вона просить справу розглянути у відсутності представника державної адміністрації.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.
Згідно із ч. 1 ч. 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, як це передбачено ст. 529 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_5 ) є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 29 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського райуправління юстиції; копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого повторно 21 лютого 2024 року Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08 січня 1998 року.
З копії матеріалів спадкової справи № 32 до майна померлої ОСОБА_4 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті своєї матері та державним нотаріусом Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Трохимчук С.М. було видано, зокрема, свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 серпня 1998 року на майно, яке складається з цілого дерев`яного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані у АДРЕСА_2 .
Однак, як вбачається з повідомлення державного нотаріуса Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Хоми Ю.М. від 24 жовтня 2024 року № 657/01-16, позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки нею був наданий документ, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай), що неналежним чином оформлений, а саме після огляду документа виявлено, що він виданий після смерті спадкодавця.
З копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0256637 вбачається, що він виданий 01 лютого 2007 року громадянці України – члену КСП «Україна» ОСОБА_4 , яка проживає в с. Нуйно, Камінь-Каширського району Волинської області, на підставі рішення Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 27 січня 1997 року № 43 у тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 2,22 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
З копії державного акта на право колективної власності на землю серії ВЛ, виданого 14 липня 1995 року Нуйнівською сільською Радою народних депутатів Камінь-Каширського району Волинської області, вбачається, що його видано колективному сільськогосподарському підприємству «Нуйнівське», розташованому на території Нуйнівської сільської ради, у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 1349,8 гектарів землі в межах згідно планом, землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Нуйнівської сільської Ради народних депутатів від 14 липня 1995 року № 4/5.
З Додатку № 1 Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства до вищезазначеного державного акта на право колективної власності на землю вбачається, що у цьому списку значиться ОСОБА_4 .
З копії довідки № 21 від 03 листопада 2025 року за підписом голови СВК «Нуйнівський» Сільчука М. вбачається, що така довідка видана правлінням СВК «Нуйнівський» про те, що в 1997 році ОСОБА_4 було видано сертифікат на земельну частку (пай). Фактично в колгоспі працювала і була членом колгоспу імені Фрунзе ОСОБА_4 , 1930 року народження, з 1948 року по 1992 рік, вийшла на пенсію з колгоспу. ОСОБА_4 записали як ОСОБА_4 . Колгосп імені Фрунзе було реорганізовано в КСП «Нуйнівське» (протокол № 15 від 15.03.1993), а КСП «Нуйнівське» було реорганізовано в СВК «Нуйнівський» (протокол № 280 від 23.03.2000). 
За змістом ст. 524-533 ЦК УРСР 1963 року (чинного на час смерті спадкодавця) спадкоємці можуть успадкувати лише те майно, яке належало спадкодавцю.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, а також на права на земельну частку (пай) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.
Частиною 9 ст. 5 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закріплено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.
У частині другій статті 23 цього Кодексу визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).
Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 указаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Згідно з пунктом 2 цього Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта. Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 278/1593/20, провадження № 61-6013 св 22.
За змістом статті 9 ЦК Української РСР 1963 року, якій кореспондують положення статті 25 чинного ЦК України, здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.
У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
У постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 278/1593/20, провадження № 61-6013 св 22, Верховний Суд наголошує, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постановах: від 26 червня 2018 року у справі № 599/1833/15-ц, провадження № 61-4320св18, від 03 лютого 2021 року у справі № 635/2831/17, провадження № 61-19827св19, від 05 березня 2021 року у справі № 717/641/18, провадження № 61-1332св19, та інших.
Як вбачається з матеріалів справ на день видачі КСП «Нуйнівське» Державного акта на право колективної власності на землю від 14 липня 1995 року ОСОБА_4 була членом цього підприємства.
За таких обставин, ОСОБА_4 набула за життя право на відповідну земельну частку (пай).
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що за позивачем як спадкоємцем першої черги за законом належить визнати право власності на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності КСП «Нуйнівське», розміром 2,22 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у с. Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нуйно, Камінь-Каширського району Волинської області.
Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 259, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП – НОМЕР_6 ), Сошичненської сільської ради (місцезнаходження: вул. Ковельська, 102, с. Сошичне, Камінь-Каширський район, Волинська область, код ЄДРПОУ 04333135), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_7 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Камінь-Каширська районна державна адміністрація (місце знаходження: вул. Воля, 2, м. Камінь-Каширський, Волинська область, ЄДРПОУ 04051371), про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,22 умовних кадастрових гектарах, згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0256637 від 01 лютого 2007 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нуйно, Камінь-Каширського району Волинської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/. 

Дата складення повного тексту рішення – 09 червня 2026 року. 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк