Дата документу 18.06.2026	Справа № 554/16088/25	
 	Провадження № 2/554/286/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Материнко М.О.
за участі секретаря судового засідання -Шляхової Є.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «Українські фінансові операції» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 69000 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн та 10000 грн витрат на правову допомогу. 
В обґрунтування позову вказав, що 22.10.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 5055915 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу були надані грошові кошти у сумі 15000 грн строком на 360 днів з 22.10.2024 р. по 17.10.2025 р. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору, ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. 
Через невиконання відповідачем умов пільгового періоду, до неї було застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1% у день. Позивач зазначає, що кредитний договір укладено в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Кредитні кошти були перераховані за допомогою платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК», що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору, на банківську картку відповідача. 
02.06.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників відповідно до реєстру, зокрема, до ОСОБА_1 . 
Позивач вказує, що до ТОВ «Українські фінансові операції» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 5055915 від 22.10.2024 на загальну суму в розмірі 69000 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 15000,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором — 33600,00 грн, та суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» — 20400 грн. 
У позовній заяві позивач зазначає, що станом на дату укладання договору факторингу від 02.06.2025 року № 02-1/06/2025, строк дії договору № 5055915 від 22.10.2024 року не закінчився, а тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу донараховано відсотки за 136 календарних днів. Розрахунок здійснювався наступним чином: 15000 грн * 1% = 150 грн * 136 календарних днів = 20400 грн відсотків, нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції». 
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач ТОВ «Українські фінансові операції» просив стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 69000,00 грн. Також просив зазначити в рішенні суду в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою.
Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Також просив стягнути судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 04.12.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 14.04.2026 року витребувано докази АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла відповідь про неможливість надання витребуваних доказів.
Від представника позивача Дідуха Є.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, а також шляхом оголошення на офіційному сайті суду. 
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.10.2024 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 5055915 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу були надані грошові кошти у сумі 15000 грн строком на 360 днів з 22.10.2024 р. по 17.10.2025 р. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору, ТОВ «Лінеура Україна» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Кредитні кошти були перераховані за допомогою платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК», що має відповідну ліцензію, на банківську картку відповідача. 
Також встановлено, що згідно з договором факторингу № 02-1/06/2025 від 02.06.2025, право вимоги за кредитним договором № 5055915 від 22.10.2024 перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції». 
Кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «19921», відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. 
Відповідач відповідно до умов кредитного договору в особистому кабінеті ІТС прийняв пропозицію укласти договір та підписав його шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 19921. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 22.10.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свого обов`язку належним чином не виконала, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кошти в повному обсязі не повернула. 
Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведені обставини виникнення між сторонами правовідносин та обґрунтованість позовних вимог щодо невиконання зобов`язань за договором. За таких обставин є підстави для задоволення позову ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 69000 грн, яка складається з: - суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) — 15000,00 грн; - суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором — 33600,00 грн; - суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» — 20400 грн. 
Щодо вимоги позивача в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України про зобов`язання органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних, суд зазначає таке. 
Відповідно до ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особі), який здійснює примусове виконання. 
Таким чином, норма ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України передбачає можливість зазначення в рішенні про нарахування саме відсотків або пені, натомість позивач просить нарахувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, що в розумінні законодавства є різними мірами. 
Окрім того, відповідно до п. 18 Переходних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. 
З врахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для зазначення в рішенні про нарахування до моменту виконання рішення про стягнення боргу платежів, передбачених ст. 625 ЦК України. Отже, ця вимога суперечить нормам закону та задоволенню не підлягає. 
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. 
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог щодо стягнення основного боргу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору. 
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження надано договір № 01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 р. та акт приймання-передачі виконання робіт від 10.11.2025 р. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви та обсяг документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги й підлягають частковому стягненню з відповідача. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 512, 514, 526, 610, 612, 625, 1049, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд —
В и р і ш и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором № 5055915 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.10.2024 р. у сумі 69000,00 грн (шістдесят дев`ять тисяч гривень 00 копійок). 
Відмовити у зазначенні в рішенні суду порядку нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення суду в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 40966896. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.01.1993, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М.О.Материнко