Справа № 146/352/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2026 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,
з участю секретаря судового засідання Колісник А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу 
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: керівник Тульчинської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 
відповідач: ОСОБА_1 
третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» 
вимоги позивача: про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації 
представник позивача: прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Мазур І.А.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
11 березня 2026 року керівник Тульчинської окружної прокуратури Шерстюк А.О., який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернувся до суду з позовом в якому просить припинити право власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0523982600:04:000:0082 площею 2,0137 га, яка розташована в адміністративних межах Томашпільської селищної ради (колишньої Липівської сільської ради Томашпільського району) Вінницької області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. 
Цивільний позов обґрунтовано наступним.
Тульчинською окружною прокуратурою під час реалізації повноважень перебачений ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» виявлено порушення земельного законодавства щодо перебування земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власності іноземця.
Встановлено, що на підставі свідоцтва про прав на спадщину за заповітом від 08.04.2004 громадянин РФ ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 успадкував земельну ділянку розміром 2,0138 га, розташовану на території Липівської сільської ради (на теперішній час адміністративні межі Томашпільської селищної ради) Вінницької області.
Надалі ОСОБА_1 отримав державний акт на підставі вказаного свідоцтва на земельну ділянку площею 2,0138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якій присвоєно кадастровий номер: 0523982600:04:000:0082.
Земельну ділянку площею 2,0138 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якій присвоєно кадастровий номер: 0523982600:04:000:0082, 25.08.2018 року зареєстровано за ОСОБА_1 , громадянином РФ.
Вказана земельна ділянка перебуває в оренді ПрАТ «Зернопродукт МХП».
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.10.2022 продовжено на 1 рік строк відчуження земельної ділянки. Водночас на цей час земельна ділянка не відчужена.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави. 
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 17 березня 2026 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 07 травня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 07 травня 2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 29 травня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 29 травня 2026 року розгляд справи відкладено на 29 червня 2026 року.
Доводи учасників справи.
В судовому засіданні прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Мазур І.А. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позові, просив позов задовольнити.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити. 
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» в судове засідання неодноразово не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`являвся, про причини неявки не повідомляв, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, доказів про поважність причини своєї неявки в судові засідання до суду не надав, в зв`язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши заяву представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до п.11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 467030371 від 06.03.2026, земельна ділянка з кадастровим номером: 0523982600:04:000:0082, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0137 га, розташована на території Липівського сільської ради Томашпільського району Вінницької області на праві власності належить ОСОБА_1 , громадянину РФ., дата реєстрації права власності 25.09.2018. Окрім того згідно запису про інше речове право № 28159913, право оренди на вказану земельну ділянку згідно договору оренди землі серії та номера : 244-Л-Т-В від 27.08.2016 зареєстровано за ПрАТ «Зернопродукт МХП», як орендарем, строк дії 15 років з правом пролонгації, орендодавець ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , країна громадянства: РФ.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.2004 року ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 отримав спадщину до якої входить земельна ділянка розміром 2,0138 га, яка розташована на території Липівської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 317473, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,0138 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0523982600:04:000:0082,
Відповідно до рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2022 року у справі № 146/1033/22, продовжено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Російської Федерації, строк терміном на один рік, з дня набрання даним рішенням суду законної сили, для відчуження земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0138 га, кадастровий номер 052398260004000082, яка розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 317473.
Згідно копії договору оренди землі № 244/Л-Т-В від 27 серпня 2016 року ОСОБА_1 , як орендодавець передав, а ПрАТ «Зернопродукт МХП» як орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер: 0523982600:04:000:0082, площею 2,0138 га.
Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, ПрАТ «Зернопродукт МХП» перебуває в процесі припинення.
Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що ОСОБА_1 порушив визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземний громадянин не відчужив земельну ділянку упродовж року після набуття права власності. На даний час він без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України.
Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).
З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.
Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку ОСОБА_1 незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. 
Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та продовження строку на відчуження земельної ділянки не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави.
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено із матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 3328 грн, а тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3328 грн сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 41, 131-1 Конституції України, ст.ст. 22, 80, 81, 145, ЗК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 12, 13, 56, 76-81, 82, 95, 141, 228, 229, 235, 258, 263, 264, 265, 268, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації – задовольнити повністю. 
Припинити право власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0523982600:04:000:0082 площею 2,0137 га, яка розташована в адміністративних межах Томашпільської селищної ради (колишньої Липівської сільської ради Томашпільського району) Вінницької області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Вінницької обласної прокуратури, що знаходиться за адресою: 49044, м.Вінниця вул. Монастирська, 33, МФО 820172 IBAN UA568201720343110002000003988 в банку – Державна казначейська служба України, м.Київ, ЄДРПОУ: 02909909 сплачений судовий збір в сумі 3328 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
Позивач: Тульчинська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ЄДРПОУ: 39767547, адреса: 21027, Вінницька область, м.Вінниця, вул.Келецька, 63;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП», ЄДРПОУ: 32547211, адреса: 08800, Київська область, м.Миронівка, вул. Елеваторна, 1, адреса для листування: 24321, Вінницька область, м.Ладижин, вул. Слобода, 141.

Повний текст рішення виготовлено: 30 червня 2026 року

Суддя:		  О. В.  Пилипчук