Справа № 420/43021/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Альфа Люкс» (код ЄДРПОУ 37351098, місце знаходження: 65058, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 22, корп..2, прим. 3) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 29 грудня 2025 року надійшла позовна заява Приватного підприємства «Альфа Люкс» (код ЄДРПОУ 37351098, місце знаходження: 65058, м. Одеса, вул. Французький бульвар, 22, корп..2, прим. 3) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій представник просив:
- Визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000018/1 від 12.12.2025 року та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2025/000213 від 12.12.2025 року.
Ухвалою суду від 02 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на виконання Контракту позивач придбав у продавця товар вартістю 137955,00 доларів США.
З метою митного оформлення товару «Сіль для промислового використання» позивачем 12.12.2025 року подано до Одеської митниці митну декларацію №25UA500090014978U6.
Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи:
- зовнішньоекономічний договір (контракт) №31/1 від 31.01.2024;
- рахунок (CommercialInvoice) №EN 15-2025 від 01.12.2025;
- платіжну інструкцію про оплату товару №516 від 05.11.2025;
- платіжну інструкцію про оплату товару №519 від 07.11.2025;
- платіжну інструкцію про оплату товару №532 від 27.11.2025; 
та інші документи, що зазначені митним органом деклараціях, спірному рішенні та картці відмови. 
Однак, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA500000/2025/000018/l від 12.12.2025 року, яким митну вартість товару було визначено за резервним методом в розмірі 245560,00 доларів США.
Стосовно підстав для коригування митної вартості представник позивача зазначив таке.
Щодо оплати за товар та відсутності четвертої квитанції про оплату, представник зазначив, що пунктом 3.6 Контракту сторони погодили наступні умови оплати: 100% попередня оплата товару після отримання покупцем попереднього рахунку від продавця, якщо інші умови оплати не вказані в попередньому інвойсі. Тобто, сторони погодили умови оплати за товар у рахунку-фактурі (CommercialInvoice) №EN 15-2025 від 01.12.2025. Так, оплата на суму 170 105 доларів здійснюється після отримання копій документів.
Оплата товару була здійснена позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями №516 від 05.11.2025, №519 від 07.11.2025, №532 від 27.11.2025, №541 від 25.12.2025, які були надані до митного оформлення.
Щодо наявності експортної митної декларації, яка передбачена контрактом проте не була надано, представник зазначив, що згідно з ч. 2 ст. 53 МК України митна декларація країни відправлення не є основним документом, який підтверджує митну вартість товарів, та є додатковим документом, який подається декларантом за власним бажанням згідно з ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України.Таким чином, на момент прийняття картки відмови та рішення у відповідача були усі необхідні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Щодо страхування товару, представник зазначив, що умовами Контракту не передбачено передачу покупцю документів про страхування вантажу, оскільки обов`язок укладення договору страхування та покриття відповідних витрат покладається на продавця, а покупець не має обов`язку вимагати чи отримувати такі документи.
Щодо оплати на транспортування представник зазначив, що на умовах CIF, витрати, пов`язані з доставкою товару та його страхуванням, здійснюються продавцем і, відповідно, закладаються ним у контрактну ціну товару.
У документах, надання яких передбачено контрактом, та на підставі яких розраховувалась митна вартість, зокрема комерційному рахунку (CommercialInvoice) № EN 15-2025 від 01.12.2025, вказана ціна товару з урахуванням умов поставки CIF/Чорноморськ.
Сторони, узгодивши поставку на умовах CIF, тим самим передбачили, що покупець не зобов`язаний самостійно страхувати вантаж або нести витрати на його транспортування.
Через канцелярію суду 19.01.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 16.01.2026) від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у повному обсязі, з огляду на таке.
Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №25UA500090014978U6 від 12.12.2025, відповідно до якої за умовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар ПП «АЛЬФА ЛЮКС», а саме:
- «Сіль для промислового використання: - Tabletsalt (d25mm, h15 mm) 680 слінг-бегів по 1,25 тонн кожний, (додатково упаковані в поліпропіленові мішки по 25кг) -850,00 тонн»;
- «Сіль харчова, придатна для споживання людьми, рафінована, не йодована: SaltGrind 0 -FINE (0,2 - 0,8 mm) withoutanticaking -326 біг-бегів по 1,5 тонн кожний 490,00 тонн»;
- «Сіль для посипання доріг, протиожеледна (проти обмерзання доріг взимку): De-Icing SaltinBigBag (MOPCЬКА) -360 біг-бегів по 1,25 тонн кожний-450,00 тонн». 
Торговельна марка ENERGY EG. CO. Виробник: ENERGY EG.CO.Країна виробництва Єгипет. 
Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) №25UA500090014978U6 від 12.12.2025 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.
За результатом відпрацювання згенерованих форм митного контролю, здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
1) Згідно пункту 3.6 Контракту умовами оплати є 100 відсоткова попередня оплата за товар, а у наданому інвойсі від 01.12.2025 №EN 15-2025 зазначені чотири терміни та умови оплати відповідно по сумам: 50 тис.дол, 110 тис.дол., 100 тис. дол. та 170,105 тис. дол, остання оплата з яких до митного оформлення не надана на суму 170,105 тис. дол., чим і порушено дотримання умов оплати за товар згідно Контракту та інвойсу. Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар;
2) Згідно пункту 6.3.6 Контракту передбачено наявність експортної митної декларації, яка до митного оформлення не надана;
3) Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів - Інкотермс, відповідно до терміну CIF «вартість, страхування, фрахт» до ціни товару включається вартість страхування, фрахту та інших витрат, включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна. Товар, що оцінюється, постачається на умовах CІF Чорноморськ. Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) термін CІF „вартість страхування та фрахт” передбачає, що продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття. Частиною 1 та п. 8 ч. 2 ст. 53 МКУ визначено, що одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, в тому числі, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідні документи до митного оформлення не надано;
4) У поданому коносаменті від 02.12.2025 № 1 у якості умов оплати фрахту зазначено: «freightpayableasper Charter-Party». Проте, зазначенийдокумент до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки.
Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості .
Декларантом ОСОБА_1 12.12.2025 надіслано лист № 3-12, яким повідомлено, що інших документів надано не буде.
Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) №25UA500090014978U6 від 12.12.2025 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставоюдля прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
У рішенні про коригування митної вартості № 12.12.2025 UA500000/2025/000018/1 від наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.
Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500090/2025/000213 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UA500090015071U0.
Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митноївартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500000/2025/000018/1 від 12.12.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500090/2025/000213 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ПП «АЛЬФА ЛЮКС».
Також, 19.01.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 16.01.2026) від Одеської митниці надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою від 05 червня 2026 року відмовлено у клопотанні відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Через канцелярію суду 20.01.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 20.01.2026) від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечує проти доводів викладених у відзиві та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Також, через канцелярію суду 26.01.2026 року (сформовано в підсистемі ЕС 23.01.2026) від Одеської митниці надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог. 
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.
Приватне підприємство «Альфа Люкс» зареєстровано 14.10.2010 року. Основним видом діяльності є 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
Так, судом встановлено, що 31.01.2024 року між ENERGYEGCO (Єгипет, продавець) та ПП «АЛЬФА ЛЮКС» (Україна, покупець) укладено контракт №31/1, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити харчову сіль згідно рахунків. (п. 1.1 контракту)
Кількість товару, його тип та інші характеристики товару визначаються в рахунку. (п. 2.2 контракту)
Ціна товару визначається в попередньо рахунку. Остаточна вартість партії поставленого товару визначається в комерційному рахунку та може відрізнятись від попереднього рахунку. У вартість входить: вартість повної упаковки та маркування; слінг-пакети, крафт-пакети, позначки на пакетах (п. 3.1-3.3 контракту)
Умови оплати: 100% попередня оплата товару після отримання покупцем попереднього рахунку від продавця, якщо інші умови оплати не вказані в попередньому інвойсі. (п. 3.6 контракту)
За даним контрактом товари поставляються окремими партіями згідно інвойсів. Умови поставки – CIF або FOB згідно Інкотермс-2010 (конкретні умови поставки вказуються в інвойсі та/або в інших товаросупровідних документах). (п. 4.1 контракту)
Відповідно до проформи-інвойсу № INV-2025-2810 від 28.10.2025 року узгоджено поставку товару на суму 430 105 дол США загальною вагою 6190 тонн. 
Так, відповідно до комерційного інвойсу №EN 15-2025 від 01.12.2025 року покупцем придбано товар «сіль» вагою 6190 тонн на суму 430105 доларів США. Вартість пакування та маркування включена в ціну за одиницю. Умови поставки: CIF Чорноморськ. 
Умови та положення: 1. 50000 дол США – передоплата; 2. 110000 дол США другий платіж після виробництва 2000 тонн вантажу; 3. 100000 дол США третій платіж після перевірки експортної документації та вантажу (вага біг-бегів/мішків по 25 кг. Якість солі, чистота упаковки, чистота); 4. 170105 дол США після завантаження по копії документів. 
Відповідно до пакувального листа №EN 15-2025 від 01.12.2025 року загальна вага товару, що поставляється 6190 тонна. 
Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №516 від 05.11.2025 року здійснено оплату за товар на суму 50000 дол США. 
Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №519 від 07.11.2025 року здійснено оплату за товар на суму 110000дол США.
Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №532 від 27.11.2025 року здійснено оплату за товар на суму 100000дол США.
Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №541 від 25.12.2025 року здійснено оплату за товар на суму 170105дол США.
Також, судом встановлено, що 23.04.2025 року між ПП «АЛЬФА ЛЮКС» та ФОП ОСОБА_1 , укладено договір №1/23-25 на надання митних послуг та декларування товарів. 
Судом встановлено, що на виконання умов контракту, на підставі комерційного-інвойсу та відповідних транспортних документів було здійснено поставку товару та подано до митного оформлення митну декларацію №25UA500090014978U6 від 12.12.2025 року. 
Також, судом встановлено, що на виконання вимог статті 54 МКУ та зв`язку із опрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №25UA500090014978U6 від 12.12.2025 року встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2025/000018/l від 12.12.2025, а саме:
1) Згідно пункту 3.6 Контракту умовами оплати є 100 відсоткова попередня оплата за товар, а у наданому інвойсі від 01.12.2025 №EN 15-2025 зазначені чотири терміни та умови оплати відповідно по сумам: 50 тис.дол, 110 тис.дол., 100 тис. дол. та 170,105 тис. дол, остання оплата з яких до митного оформлення не надана на суму 170,105 тис. дол., чим і порушено дотримання умов оплати за товар згідно Контракту та інвойсу. Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар;
2) Згідно пункту 6.3.6 Контракту передбачено наявність експортної митної декларації, яка до митного оформлення не надана;
3) Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів - Інкотермс, відповідно до терміну CIF «вартість, страхування, фрахт» до ціни товару включається вартість страхування, фрахту та інших витрат, включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна. Товар, що оцінюється, постачається на умовах CІF Чорноморськ. Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) термін CІF „вартість страхування та фрахт” передбачає, що продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття. Частиною 1 та п. 8 ч. 2 ст. 53 МКУ визначено, що одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, в тому числі, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідні документи до митного оформлення не надано;
4) У поданому коносаменті від 02.12.2025 № 1 у якості умов оплати фрахту зазначено: «freightpayableasper Charter-Party». Проте, зазначенийдокумент до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки.
Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що 12.12.2025 митним органом отримано лист уповноваженої особи від №3-12 щодо відмови надання витребуваних документів в повному обсязі.
Таким чином, проаналізувавши у сукупності вищевказані факти та розбіжності у документах, митниця зробила висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за ціною угоди.
Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) №25UA500090014978U6 від 12.12.2025 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) №25UA500090015071U0.
Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.
Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.
До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.
Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органудокументи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.
Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.
Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення №UA500000/2025/000018/l від 12.12.2025.
Так, судом встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваного рішення стало:
1) Згідно пункту 3.6 Контракту умовами оплати є 100 відсоткова попередня оплата за товар, а у наданому інвойсі від 01.12.2025 №EN 15-2025 зазначені чотири терміни та умови оплати відповідно по сумам: 50 тис.дол, 110 тис.дол., 100 тис. дол. та 170,105 тис. дол, остання оплата з яких до митного оформлення не надана на суму 170,105 тис. дол., чим і порушено дотримання умов оплати за товар згідно Контракту та інвойсу. Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар;
2) Згідно пункту 6.3.6 Контракту передбачено наявність експортної митної декларації, яка до митного оформлення не надана;
3) Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів - Інкотермс, відповідно до терміну CIF «вартість, страхування, фрахт» до ціни товару включається вартість страхування, фрахту та інших витрат, включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна. Товар, що оцінюється, постачається на умовах CІF Чорноморськ. Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) термін CІF „вартість страхування та фрахт” передбачає, що продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття. Частиною 1 та п. 8 ч. 2 ст. 53 МКУ визначено, що одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, в тому числі, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідні документи до митного оформлення не надано;
4) У поданому коносаменті від 02.12.2025 № 1 у якості умов оплати фрахту зазначено: «freightpayableasper Charter-Party». Проте, зазначений документ до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки.
Так, стосовно кожної виявленої розбіжності суд зазначає таке.
Стосовно тверджень митного органу що «остання оплата до митного оформлення не надана на суму 170,105 тис. дол., чим і порушено дотримання умов оплати за товар згідно Контракту та інвойсу. Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар» суд зазначає, що відповідно до п. 3.6 контракту, умови оплати визначено, шляхом: 100% попередня оплата товару після отримання покупцем попереднього рахунку від продавця, якщо інші умови оплати не вказані в попередньому інвойсі. 
Відповідно до комерційного інвойсу №EN 15-2025 від 01.12.2025 року визначено остаточні умови оплати за товар: 
1. 50000,00дол США – передоплата; 
2. 110000,00дол США другий платіж після виробництва 2000 тонн вантажу; 
3. 100000,00дол США третій платіж після перевірки експортної документації та вантажу (вага біг-бегів/мішків по 25 кг. Якість солі, чистота упаковки, чистота); 
4. 170105,00дол США після завантаження по копії документів. 
Як зазначив у позовній заяві представник позивача, оплата на суму 170 105 доларів США здійснюється після отримання копій документів.
Аналізуючи вказані пункти контракту та надані документи до митного органу та до суду, суд доходить висновку, що доводи митного органу є помилковими, з огляду на те, що три попередні оплати передбачені до моменту отримання покупцем товару та його митного оформлення, а четверта і остання оплата – вже після надання відповідний копій документів, що відповідає умовам контракту. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №516 від 05.11.2025 року здійснено оплату за товар на суму 50000 дол США. Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №519 від 07.11.2025 року здійснено оплату за товар на суму 110000 дол США. Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №532 від 27.11.2025 року здійснено оплату за товар на суму 100000 дол США.Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №541 від 25.12.2025 року здійснено оплату за товар на суму 170105 дол США.
Таким чином, повна оплата за товар була здійснена вже після завершення митного оформлення товару, тобто 25.12.2025 року, а тому надання будь-яких доказів на підтвердження здійснення такої оплати на момент митного оформлення товару була неможливою.
А тому, суд погоджується з доводами представника позивача та вважає такі твердження митного органу безпідставними. 
Стосовно твердження митного органу «згідно пункту 6.3.6 Контракту передбачено наявність експортної митної декларації, яка до митного оформлення не надана» суд зазначає, що такі доводи є необґрунтованими, з огляду на те, що такий документ як «експортна митна декларація» є документом, що формується саме продавцем в країні відправлення, а не покупцем, а тому не надання при митному оформленні позивачем вказаного документу не може бути підставою для коригування митної вартості товару.
Стосовно тверджень митного органу щодо не надання доказів на підтвердження страхування та витрат на транспортування, суд зазначає, що відповідно до п. 4.1 контракту за даним контрактом товари поставляються окремими партіями згідно інвойсів. Умови поставки – CIF або FOB згідно Інкотермс-2010 (конкретні умови поставки вказуються в інвойсі та/або в інших товаросупровідних документах). 
Відповідно до комерційного інвойсу №EN 15-2025 від 01.12.2025 року умови поставки: CIF Чорноморськ.
Відповідно до правил Інкотермс-2010 – CIF (Вартість, страхування і фрахт) обов`язок зі страхування товару та сплати витрат на доставку товару покладено на продавця.
Тобто, враховуючи, що сторонами узгоджено поставку товару на умовах CIF, які передбачають обов`язок саме продавця здійснювати страхування товару та покривати витрати на доставку товару, суд доходить висновку, що доводи представника відповідача є помилковими та безпідставними, а тому відхиляються судом. 
Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності. 
При укладанні таких договорів сторони є вільними у визначенні кількості його умов, які в подальшому підлягатимуть виконанню сторонами. 
Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача та доходить висновку, що наведені доводи митного органу є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, а тому відхиляються судом.
Проаналізувавши доводи сторін, суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.
Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.
Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.
Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.
Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.
Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд дійшов висновку що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного підприємства «Альфа Люкс» (код ЄДРПОУ 37351098, місце знаходження: 65058, м. Одеса, вул.. Французький бульвар, 22, корп..2, прим. 3) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500000/2025/000018/1 від 12.12.2025 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмову Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500090/2025/000213 від 12.12.2025 року. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Приватного підприємства «Альфа Люкс» (код ЄДРПОУ 37351098, місце знаходження: 65058, м. Одеса, вул.. Французький бульвар, 22, корп..2, прим. 3) судовий збір в розмірі 18246,83 коп. (вісімнадцять тисяч двісті сорок шість гривень 83 копійки).
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко