ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 року м.Дніпро Справа № 908/713/20 (908/706/26)
Центральний апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач у справі) 
суддів: Фещенко Ю.В., Джепи Ю.А.
у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.04.2026, суддя Сушко Л.М.
у справі №908/713/20 (908/706/26)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Грааль”, м. Запоріжжя
до відповідача  ОСОБА_1 , м. Запоріжжя
про стягнення 35 415,07 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 
До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Грааль”, в особі ліквідатора Загрія Романа Олеговича до відповідача – ОСОБА_1 про стягнення 35 415,07 грн.
Під час проведення ліквідаційної процедури ТОВ «ГРААЛЬ» встановлено, що між ТОВ ГРААЛЬ» та ОСОБА_1 укладеного договір 41/2020 найму житлового приміщення від 02.05.2020р. для проживання разом з родиною.
Відповідно до вказаної довідки заборгованість Відповідача за спожиті комунальні послуги на користь ТОВ «ГРААЛЬ» станом на 01.11.2023р. становить 5 836,86 грн.
При перевірці руху коштів на банківському рахунку ТОВ «ГРААЛЬ» відкритого в АТ «МетаБанк» грошові кошти від Відповідача в погашення заборгованості у сумі 5 836,86 грн. в період з 01.11.2023 по 31.05.2024 не надходило.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОСКАРЖУВАНОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ У СПРАВІ
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.04.2026 постановлено матеріали позовної заяви №908/713/20 (908/706/26) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Грааль”, в особі ліквідатора Загрія Романа Олеговича до відповідача – ОСОБА_1 про стягнення 35415,07 грн., передати до господарського суду Запорізької області для розгляду в межах провадження у справі №908/713/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Грааль” (69093, м. Запоріжжя, вул. Руставі, 12, код в ЄДР 32119653), яка перебуває в провадженні судді Черкаського В.І.
Судове рішення мотивоване тим, що позивач ТОВ "ГРААЛЬ" є боржником у справі про №908/713/20 банкрутство ТОВ "ГРААЛЬ", а тому матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у ч. 2 ст. 7 КУзПБ, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 подав через “Електронний суд” апеляційну скаргу до Центрального апеляційного господарського суду, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.04.2026 у справі №908/713/20 (908/706/26) та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
В обґрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.
У поданій скарзі Скаржник посилається на те, що суд може своєю ухвалою передати справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а ні іншому судді у межах одного і того же суду. 
При таких обставинах Скаржник вважає, що ухвала вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 236 ГПК України не відповідає, оскільки прийнята судом із порушенням вимог ч.ч. 1, 3 ст. 31 ГПК України, тому що суд цією Ухвалою фактично помилково передав справу №908/713/20 (908/706/26) за територіальною підсудністю, на розгляд іншого судді Господарського суду Запорізької області Черкаського В.І., що ч.ч. 1, 3 ст. 31 ГПК України не передбачено .

УЗАГАЛЬНЕНИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРААЛЬ" не скористалось своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надало суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

РУХ СПРАВИ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Мартинюка С.В. (доповідач), судді – Фещенко Ю.В., Джепа Ю.А.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.04.2026 у справі №908/713/20 (908/706/26). Постановлено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
Постановою Господарського суду Запорізької області від 05.03.2024 року по справі № 908/713/20 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРААЛЬ» (вул. Руставі, 12, м. Запоріжжя, 69093; ідентифікаційний код юридичної особи 32119653) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ТОВ «ГРААЛЬ» призначено арбітражного керуючого Загрія Романа Олеговича.
Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, відповідно по Положення про автоматизовану систему документообігу суду, частини 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства вищевказану позовну заяву передано на розгляд судді Черкаському В.І. у провадженні якого перебуває справа №908/713/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Грааль” для розгляду позову в межах цієї справи.
Враховуючи перебування судді Черкаського В.І. у відпустці з 17.03.2026. по 01.04.2026, Розпорядженням №П-55/26 від 23.03.2026. відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на підставі службової записки помічника судді Черкаського В.І. – Садової М., для розгляду у строк встановлений ГПК України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Грааль”, в особі ліквідатора Загрія Романа Олеговича до відповідача – ОСОБА_1 про стягнення 35 415,07 грн., передано на повторний автоматизований розподіл.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену позовну заяву призначено до розгляду судді Сушко Л.М.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ І ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.
Отже, судом у справі про банкрутство є суддя (колегія суддів), який прийняв до провадження та розглядає справу про банкрутство, а не суд, як адміністративно-територіальна одиниця в системі судоустрою України.
За приписами ч. 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
За правилами юрисдикції господарських судів у п.8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Частинами першою, другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.
Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
Отже, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі №918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20)).
У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі №289/233/18, від 19.06.2019 у справах №289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.
При цьому, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не лише з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень ст. 163 Господарського процесуального кодексу України, а й надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20)).
У постанові від 15.06.2021 року у справі №916/585/18(916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.
Отже, Кодекс України з процедур банкрутства розширив юрисдикційність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та раніше розглядалися судами інших юрисдикцій, визначивши критерій впливу спору на майнові активи боржника вирішальним при з`ясуванні питання щодо необхідності його розгляду в межах справи про банкрутство однієї із сторін.
Системний аналіз змісту приписів ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства у сукупності із нормами Господарського процесуального кодексу України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним і норми Господарського процесуального кодексу України чи Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють винятків із цього правила.
Апеляційний суд зауважує, що цей підхід є дієвим механізмом забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.
Предметом розгляду даної справи є вимоги позивача про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .
Характер правовідносин між учасниками справи свідчить про те, що у позивача існує спір з приводу виконання умов договору найму № 41/2020 від 02.05.2020.
При цьому, відповідно до прохальної частини позову позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ;РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРААЛЬ» (69093, м. Запоріжжя, вул. Руставі, 12; ідентифікаційний код юридичної особи 32119653) 35 415,07 грн. заборгованість..
Враховуючи зазначене, колегія суддів зазначає, що наслідком задоволення позовних вимог у даній справі може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника – ТОВ “ГРААЛЬ”, а тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що такий спір слід розглядати у межах справи №904/713/20 про банкрутство ТОВ "ГРААЛЬ" на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства. 
Доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції як безпідставні.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.04.2026 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 01.04.2026 у справі №908/713/20 (908/706/26) - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Головуючий суддя С.В. Мартинюк

Суддя Ю.В. Фещенко 

Суддя Ю.А. Джепа