ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 

м. Київ

справа № 120/2559/25
адміністративне провадження № К/990/44546/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Бевзенка В.М., Єзерова А.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року (суддя Воробйова І.А.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року (колегія у складі суддів Мацького Є.М., Залімського І.Г., Сушка О.О.)
у справі № 120/2559/25
за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України, Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - МОУ, відповідач, скаржник) та Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати п. 42 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 30.08.2024 № 192/168 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у частині призначення дружині загиблого ОСОБА_3 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі частини 15000000 грн, у сумі 7500000 грн;
- зобов`язати відповідача виплатити дружині загиблого ОСОБА_3 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини, сержанта ОСОБА_3 недоплачену другу частину одноразової грошової допомоги 15000000 грн, у сумі 7500000 грн.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Судами попередніх інстанцій встановлено, що старший сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , сапер 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 1 механізованого батальйону, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.
3.  ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина загиблого - ОСОБА_1 через ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулась із заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка - ОСОБА_3 .
4. Пунктом 42 протоколу від 30.08.2024 №192/168 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум призначено дружині загиблого ОСОБА_3 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини допомогу у розмірі частини 15000000 грн, в сумі 7500000 грн.
5. Не погоджуючись із цим рішенням, позивачка звернулась до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

6. Позивачка посилається на те, що у витязі з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відсутня інформація, чому їй призначено одноразову грошову допомогу у розмірі частини 15000000 грн.
Позивачка вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) її чоловіка, військовослужбовця у повному розмірі, а саме - 15000000 грн відповідно до п.2 Постанови № 168, оскільки є єдиною особою, яка має право на цю допомогу.
Також зазначала, що у ОСОБА_3 є донька від попереднього шлюбу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка не перебувала на утриманні батька, документально не підтвердила своє право на отримання частки одноразової грошової допомоги, оскільки не відповідає вимогам до осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови № 168.
7. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Покликався на те, що виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця під час дії воєнного стану здійснюється у рівних частках між усіма особами, які мають на це право, за умови подання ними відповідних заяв.
В матеріалах справи встановлено, що крім позивачки, донька загиблого - ОСОБА_2 також входить до переліку осіб, які відповідно до закону мають право на частку допомоги. На час розгляду заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 не подала ані заяви про призначення допомоги, ані заяви про відмову від неї.
Міністерство оборони України, не маючи заяви від іншої правомочної особи, було зобов`язане керуватись нормами Постанови № 168 та виплатити лише 50% від суми допомоги ОСОБА_1 , а іншу частку залишити нерозподіленою до спливу строку реалізації права або подання заяви/відмови іншою особою.

ІV ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 14.08.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025, позов задовольнив.
9. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки у ОСОБА_2 (доньки загиблого) не виникло права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої підпунктами 1- 3 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XIІ, оскільки вона на дату загибелі батька досягла повноліття та не надала документів, що підтверджували б її перебування на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Міністерство оборони України у касаційній скарзі просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.08.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
11. Підставою касаційного оскарження судового рішення відповідач зазначив неправильне застосування судами попередніх інстанцій ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме, щодо правового механізму виплати одноразової грошової допомоги одному з членів сім`ї загиблого військовослужбовця у разі нереалізації права іншими членами сім`ї.
12. Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2025 відкрито касаційне провадження з підстави, передбаченої п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України. Справа до Суду надійшла 05.02.2026.
13. Позивач заперечує проти задоволення касаційної скарги, покликається на правомірність прийнятих судами попередніх інстанцій рішень.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та дотримання ними приписів процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.
15. Згідно з ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
16. Підставою для відкриття касаційного провадження слугувала відсутність висновку Верховного Суду щодо правового механізму виплати одноразової грошової допомоги одному з членів сім`ї загиблого військовослужбовця у разі нереалізації права іншими членами сім`ї.
17. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі відповідно до Конституції України визначає Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), відповідно до ст.1 якого соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
18. Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на день смерті військовослужбовця - 19.12.2023) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
19. У статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ було визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
20. Статтею 31 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
21. Частиною першою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
22. Крім того, за приписами статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
23. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168), пунктом 2 якої, у редакції, чинній на день смерті (загибелі) військовослужбовця, установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1 - 1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Державні органи, які зазначені у пунктах 1 - 1-2 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.
Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором..
24. Вказаним нормативно-правовим актом врегулюваний порядок, алгоритм і механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця у рівних частках чітко визначеним законодавством особам, які мають право на таку гарантовану державою одноразову грошову допомогу, а також можливість за взаємною згодою осіб або в судовому порядку вирішення питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між чітко визначеними законодавством особами, які мають на неї право, у разі якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право.
25. Згодом, наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» (далі Порядок №45) було затверджено Порядок і умови, які визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови № 168, алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.
26. Пунктами 1.3 - 1.7 Порядку № 45 визначено, що сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (п.1.3).
27. Особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця (п.1.4).
28. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання ОГД, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на ОГД. Відмова засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат» або міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Особам, які мають право на ОГД, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами (п.1.5).
29. Якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (п.1.6).
30. ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.
Призначення і виплата ОГД не здійснюються у випадках, визначених статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача ОГД до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу. (п.1.7)
31. Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер та спрямована на матеріальну підтримку, наскільки це можливо, всіх членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).
32. Судами встановлено, що донька загиблого - ОСОБА_2 , яка станом на момент загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 (батька) вже була повнолітньою і на утриманні загиблого військовослужбовця не перебувала.
33. Відомості стосовно того, що повнолітня донька загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має права на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в матеріалах справи також відсутні.
34. Враховуючи зазначене вище, Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 як дружина загиблого військовослужбовця є єдиною особою, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 грн, у зв`язку із чим має право на призначення та виплату такої допомоги у повному обсязі, з урахуванням раніше виплаченої їй суми у розмірі 7500000 грн.
35. Також слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 08.10.2024 у справі №280/9248/23 наголосив, що законодавством не передбачено механізму резервування половини (частини) одноразової грошової допомоги за особою із непідтвердженим соціально-правовим статусом необхідним для можливості реалізації права у сфері соціального забезпечення (права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у рівних частках на всіх отримувачів), натомість передбачено, що якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
36. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Доводи касаційної скарги у цій частині є необґрунтованими та не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій.
37. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
38. Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі.
39. Ухвалою Верховного Суду від 02.01.2026 було зупинено виконання рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
40. Відповідно до ч. 3 ст. 375 КАС України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
41. Зважаючи на результат касаційного розгляду, Суд вважає за необхідне поновити виконання судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі №120/2559/25 залишити без змін.
Поновити виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року у справі № 120/2559/25.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та її не може бути оскаржено.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя В.М. Бевзенко 

Суддя А.А. Єзеров