УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/2372/25 Головуючий у 1-й інст. Луньова Д. Ю. 
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Галацевич О. М.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Алексеєва Сергія Миколайовича, представника Житомирської митниці - Кондратюка Андрія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення.
Тимчасово вилучений автомобіль марки моделі TESLA MODEL Y, VIN - НОМЕР_1 – повернуто законному володільцю.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, із застосуванням до нього адміністративного стягнення в межах санкції зазначеної статті.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, зазначаючи, що під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України ОСОБА_1 подав митному органу, зокрема, довіреність від 03 вересня 2024 року, зареєстровану за №271, посвідчену від імені ОСОБА_2 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музикою Л.І. Разом з тим під час перевірки документів нотаріус листом від 23 вересня 2024 року №79/01-16 повідомила про те, що зазначена довіреність не посвідчувалась. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що під час ввезення автомобіля на митну територію України ОСОБА_1 було подано форвардну експортну угоду від 10 вересня 2024 року, у графі «BUYER» якої зазначено SADOVNYCHII IGOR, тоді як під час митного оформлення в Житомирській митниці подано аналогічний документ щодо того ж транспортного засобу, однак із зазначенням у графі покупця ОСОБА_3 . На думку представника митниці, наведені обставини свідчать про подання митному органу документів із різними відомостями щодо покупця транспортного засобу, що судом першої інстанції належним чином не враховано. Також апелянт не погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_1 виступав виключно перевізником та не несе відповідальності за подані митному органу документи. Зазначає, що під час переміщення автомобіля через митний кордон України ОСОБА_1 діяв як уповноважена особа власника товару, а його повноваження визначались поданою довіреністю, у зв`язку з чим саме він є відповідальним за ввезення товару на митну територію України та подання документів, необхідних для його митного оформлення. При цьому будь-яких документів на підтвердження здійснення ним перевезення як стороннім перевізником, зокрема договору перевезення, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) чи інших документів, до митного органу не надано. З огляду на викладене представник митниці вважає, що ОСОБА_1 не надавав послуг перевезення в розумінні положень Митного кодексу України, а тому підлягає відповідальності за подання документів, які стали підставою для переміщення товару через митний кордон України. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом статей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно  ОСОБА_1 дотримані. 
Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2024 до Житомирської митниці митним брокером ФОП ОСОБА_4 була подана електронна митна декларація ІМ ЕЕ №24UA101030009578U5 щодо митного оформлення транспортного засобу марки TESLA MODEL Y, VIN НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_1 зазначений вантажоодержувачем автомобіля.
У подальшому 16.09.2024 до митного органу подано додаткову митну декларацію ІМ40ДЕ №24UA101030009777U0, до якої були долучені, зокрема, копія довіреності від 03.09.2024, відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси з питань придбання, транспортування та митного оформлення автомобіля марки TESLA MODEL Y, VIN НОМЕР_1 , а також FORWARD EXPORT AGREEMENT від 10.09.2024, у графі BUYER (покупець) якого зазначено ОСОБА_5 .
За результатами проведеної перевірки митним органом отримано відповідь приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. про те, що довіреність від 03.09.2024, яка міститься серед документів, поданих для митного оформлення транспортного засобу, не посвідчувалась нею, а бланк НОМЕР_2 не використовувався. Крім того, митним органом встановлено розбіжності у відомостях щодо покупця транспортного засобу, оскільки в документах, поданих для митного оформлення автомобіля, покупцем та особою, в інтересах якої здійснювалося митне оформлення, зазначалась ОСОБА_2 , тоді як у FORWARD EXPORT AGREEMENT від 10.09.2024, поданому як підстава для митного оформлення транспортного засобу, у графі BUYER (покупець) зазначено ОСОБА_5 .
У зв`язку з цим відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0276/10100/24 від 09.10.2024, відповідно до якого йому інкримінується вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки TESLA MODEL Y, VIN НОМЕР_1 з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості, а саме підробленої нотаріальної довіреності та FORWARD EXPORT AGREEMENT від 10.09.2024 з відтиском штампу «Під митним контролем» №04266, у графі BUYER якого зазначено ОСОБА_5 .
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом, підроблених документів чи документів, що містять неправдиві відомості.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, характеризується прямим умислом. 
Для притягнення особи до відповідальності за вказаною нормою підлягає встановленню не лише факт подання документів, які містять неправдиві відомості або є підробленими, а й обізнаність особи щодо таких обставин та умисне використання нею відповідних документів як способу переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Приймаючи постанову про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що наданими митним органом доказами не підтверджено наявність у його діях усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, зокрема суб`єктивної сторони правопорушення.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на належній оцінці зібраних у справі доказів та відповідає фактичним обставинам справи.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, зокрема електронним митним деклараціям ІМ ЕЕ №24UA101030009578U5 від 09.09.2024 та ІМ40ДЕ №24UA101030009777U0 від 16.09.2024, копіям довіреностей, письмовим поясненням ОСОБА_2 , митного брокера ОСОБА_4 , а також іншим документам, які стали підставою для митного оформлення транспортного засобу марки TESLA MODEL Y, VIN НОМЕР_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що сам факт подання для митного оформлення довіреності, яка за інформацією нотаріуса не посвідчувалася ним, а також документів із розбіжностями щодо особи покупця транспортного засобу, свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є необґрунтованими.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про порушення митних правил стали відповідь приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. про те, що довіреність від 03.09.2024 за реєстровим №271 не посвідчувалась нею, а бланк НТМ №739577 не використовувався, а також встановлені митним органом розбіжності між відомостями, зазначеними у FORWARD EXPORT AGREEMENT від 10.09.2024, де покупцем автомобіля вказано ОСОБА_5 , та документами, поданими під час митного оформлення, відповідно до яких покупцем і особою, в інтересах якої здійснювалося митне оформлення транспортного засобу, зазначалась ОСОБА_2 .
Разом з тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 виготовляв, отримував чи подавав зазначені документи, достовірно знаючи про їх можливу підробленість або недостовірність, чи був обізнаний про наявність розбіжностей у відомостях щодо покупця транспортного засобу.
Із письмових пояснень митного брокера ОСОБА_4 вбачається, що документи для митного оформлення були надані їй для здійснення митного оформлення транспортного засобу як належним чином оформлені, а будь-яких обставин, які б свідчили про очевидні ознаки їх підроблення або викликали сумніви щодо їх достовірності, встановлено не було. 
Крім того, із наявних у справі пояснень ОСОБА_2 вбачається, що саме вона надала документи, необхідні для митного оформлення автомобіля, здійснила оплату митних платежів та підтверджувала уповноваження ОСОБА_1 на вчинення дій, пов`язаних із придбанням, транспортуванням та митним оформленням транспортного засобу. Подальша зміна або уточнення нею своїх пояснень не підтверджує обізнаність ОСОБА_1 щодо можливого підроблення документів та не є належним доказом наявності в його діях прямого умислу на приховування товару від митного контролю.
Апеляційний суд також враховує, що встановлені митним органом розбіжності між відомостями про покупця транспортного засобу у FORWARD EXPORT AGREEMENT та інших документах, поданих для митного оформлення, не свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, оскільки митним органом не надано доказів того, що він був обізнаний про такі розбіжності, брав участь у формуванні пакета документів для митного оформлення або умисно використав їх з метою приховування товару від митного контролю.
При цьому матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 будь-якої вигоди внаслідок використання документів, які митний орган вважає недостовірними. Судом також враховується, що предметом митного оформлення був транспортний засіб з електричним двигуном, а митні платежі щодо нього були сплачені у повному обсязі, що не підтверджує наявності у ОСОБА_1 мети приховати товар від митного контролю або отримати переваги під час його митного оформлення.
За таких обставин сукупність наявних у справі доказів не дає можливості дійти беззаперечного висновку про те, що ОСОБА_1 усвідомлював недостовірність поданих документів та бажав використати їх для незаконного переміщення товару через митний кордон України.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до посилання на наявність у матеріалах митного оформлення документів, які, на думку митного органу, містять недостовірні відомості. Водночас такі доводи не підтверджують наявності у діях ОСОБА_1 усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, зокрема його обізнаності щодо недостовірності поданих документів та прямого умислу на приховування товару від митного контролю.
Сам по собі протокол про порушення митних правил не є беззаперечним доказом винуватості особи та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі. При цьому вина особи має бути доведена належними, допустимими та достатніми доказами відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161).
Оскільки митним органом не надано належних та достатніх доказів, які б підтверджували обізнаність ОСОБА_1 щодо підробленості або недостовірності поданих документів та його умисел на використання таких документів під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України, усі сумніви щодо доведеності вини особи підлягають тлумаченню на її користь.
Апеляційним переглядом справи не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими доказами.
За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя   О.М. Галацевич