Справа № 485/6/26
Провадження № 2/485/148/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г., 
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності,
встановив:
У січні 2026 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась з позовом до Снігурівської міської ради Миколаївської області.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 лютого 1993 року, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кобзарцівської сільської ради за №42, вона придбала 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 . При складенні та посвідченні договору купівлі-продажу помилково вказано адресу розташування будинку, а саме АДРЕСА_2 . Вказана неточність відбулася у зв`язку із тим, що будинок знаходиться між АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 та має два виходи. 
В 2022 році під час бойових дій, постраждав належний їй будинок за адресою АДРЕСА_1 . 
За звернення до ЦНАП Снігурівської міської ради з заявою про реєстрацію права власності на будинок їй було відмовлено, оскільки за вказаною адресою право власності вже зареєстровано за іншою особою, її сусідкою ОСОБА_4 .. 
Зазначає, що правомірно набула право власності на 1/2 в будинку АДРЕСА_1 , однак не має можливості зареєструвати право власності у зв"язку з невизнанням її права власності Снігурівською міською радою внаслідок помилок допущених працівниками під час присвоєння адрес та номерів будинків у с.Кобзарці.
Просила визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м., який належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 1993 року, посвідченого секретарем виконкому Кобзарцівської сільської ради народних депутатів та зареєстровано в реєстрі за № 42.
Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року замінено неналежного відповідача Снігурівську міську раду Миколаївської області на ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 22 квітня 2026 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Трофименка А.О. про зміну предмета позову. В змінених вимогах представник позивачки просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3 .
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник Трофименко А.О. позовні вимоги підтримали. В обґрунтування зазначали, що позивачка за договором купівлі-продажу від 08 лютого 1993 року фактично придбала квартиру АДРЕСА_4 , що відповідає 1/2 частці вказаного житлового будинку. Натепер за відсутності присвоєної адреси на придбаний об"єкт позивач позбавлена можливості зареєструвати право власності на житло.
Відповідачка ОСОБА_3 про причини неявки суд не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 08 лютого 1993 року між ОСОБА_1 та радгосп "Веселий Кут" Снігурівського району Миколаївської області, від імені якого діяв директор - ОСОБА_5 , укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_5 , договір посвідчено секретарем виконавчого комітету Кобзарцівської сільської ради Тараненко Л.В., зареєстровано в реєстрі за №42 /а.с.10/.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 76756603 від 23 січня 2025 року позивачці відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою у зв`язку з тим, що нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване в ДРРП за іншою особою, реєстраційний номер 845391948257 від 30 жовтня 2018 року, крім того, не надано документів, що підтверджують зміну АДРЕСА_2 . /а.с.8/.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №409264932 від 23 січня 2025 року, право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 30 жовтня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №318 від 30 жовтня 2018 року, номер відомостей про право 28658549 /а.с.13/.
Згідно архівного витягу рішення виконавчого комітету Кобзарцівської сільської ради №42 від 09 листопада 2009 року, підтверджено назву АДРЕСА_6 , власник будинку ОСОБА_1 /а.с.5,11-12/.
Відповідно до довідки Кобзарцівського старостинського округу №775 від 14 грудня 2020 року, згідно рішення виконавчого комітету Кобзарцівської сільської ради від 26 листопада 2009 року №48, колишня назва АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 /а.с.9/.
Згідно архівного витягу рішення Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області №4 від 18 листопада 2015 року, в АДРЕСА_2 . /а.с.16/.
Згідно висновку про оцінку майна виконаного ФОП ОСОБА_6 на замовлення ОСОБА_1 від 01 липня 2025 року, оціночна ринкова вартість житлового будинку загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 , становить 120 000 грн. /а.с.6/.
Згідно акту про підтвердження факту надання житла та проживання від 05 січня 2026 року, посвідченого свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та підтвердженого старостою Кобзарцівського старостинського округу Агеєнко С., ОСОБА_1 фактично протягом останніх тридцяти двох років проживає за адресою АДРЕСА_1 . /а.с.32/.
За даними витягу з Погосподарської книги №3 на 2024-2028 роки Кобзарцівського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області номер об"єкта Погосподарського обліку 0227-1, в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , головою домогосподарства є ОСОБА_1 , що слідує із довідки №237 від 25 вересня 2025 року /а.с.7/.
Згідно відповіді КП "Миколаївське МБТІ" №6519 від 25 лютого 2026 року, інвентаризаційна справа на квартиру за адресою АДРЕСА_1 - відсутня /а.с.94/.
Згідно інвентаризаційної справи на житловий будинок по АДРЕСА_7 , житловий будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , первинно зареєстрований 10 вересня 1992 року, книга 15, реєстровий номер 139, за ОСОБА_9 . 
Згідно вказаної інвентаризаційної справи, ОСОБА_9 відповідно до договору купівлі-продажу від 28 серпня 1992 року у радгоспі "Веселий Кут" придбала житловий будинок садового типу 1960 року будівництва, житловою площею 32,8 кв.м., розташований в АДРЕСА_5 . 
Після смерті ОСОБА_9 будинок успадкувала ОСОБА_10 .
Згідно договору купівлі-продажу від 30 жовтня 2018 року укладеного між ОСОБА_10 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець), ОСОБА_10 , передала, а ОСОБА_4 прийняла у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 і сплачує його вартість в розмірі та на умовах встановленому у цьому договорі. Відчужуваний житловий будинок належить ОСОБА_10 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 04 лютого 2016 року за реєстровим №52. /а.с.70-71/.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 13 червня 2023 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 13 червня 2023 року, актовий запис №242, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_12 /а.с.84/.
Згідно довідки Кобзарцівського старостинського округу №36 від 20 квітня 2026 року, ОСОБА_13 фактично проживає та є власницею житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 /а.с.105/.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.
Відповідно до ч.2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ст.364 ЦК України).
На підставі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав та їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 
За ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Відповідно до ст.128 ЦК УРСР (в редакції на час укладення договору від 08.02.1993 року) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. 
Позивачка ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_5 , що посвідчено договором купівлі-продажу від 08 лютого 1993 року. 
З матеріалів справи вбачається, що будинок, частка у якому належить позивачці, фактично розташований за адресою: АДРЕСА_8 . Відповідно до записів у Погосподарській книзі №3 Кобзарцівського старостинського округу ОСОБА_1 є головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 . З даними останньої довідки, виданої Кобзарцівським старостинським округом 14 грудня 2020 року № 775, житловому будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_8 , присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_13 є власником житлового будинку за тією ж адресою. 
Відповідно до статей 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
ОСОБА_1 стверджує, що фактично квартира за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає належній їй 1/2 частці (ідеальна частка) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , та придбана за договором від 08 лютого 1993 року у радгоспі "Веселий Кут". Проте такі твердження позивача нічим не підтверджені. За даними БТІ інвентаризаційна справа на за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня. 
Відповідно до Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затв.постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2021 р. № 690, цей Порядок визначає процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень). Органи, уповноважені на присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів будівництва, об`єктів нерухомого майна, визначаються відповідно до частини п`ятої статті 26-3 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” (далі - уповноважені органи з присвоєння адрес). Перелік документів, що подаються для присвоєння, зміни, коригування, анулювання адреси, строки їх розгляду, підстави для відмови у присвоєнні адреси визначаються відповідно до положень статей 26-3, 26-4 і 26-5 Закону.
Відповідно до ч.5 ст.26-3 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, скасовується: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, скасування адреси у строк, визначений цією статтею.
З вказаних законодавчих актів вбачається, що адреса присвоюється самостійним об"єктам нерухомого майна, а суд не є уповноваженим органом з присвоєння, зміни чи коригування адрес об"єктів нерухомого майна. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки досліджені судом докази не доводять заявлених нею вимог.
За такого, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 4,13,81,141,263-265,268 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Повний текст складено 06.07.2026 року.