Компаніївський районний суд Кіровоградської області 
Справа № 391/210/26 
Провадження № 2/391/276/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2026р.	селище Компаніївка	

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Козюменської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Споживчий Центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 07.08.2023-100000702 від 07.08.2023 року у розмірі 13 409,35 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.08.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір (оферти) № 07.08.2023-100000702.
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн, строком на 70 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,3 % за 1 один день користування кредитом. Дата повернення кредиту 15.10.2023. 
Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого в останнього виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 13409.35 грн., що складається з: тіла кредиту - 7760.06 грн.; процентів - 5649.29 грн. та понесені судові витрати за справою.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, ухвалу надіслано відповідачу ОСОБА_1 , конверт отримано 10.04.2026 (а.с.41). 
28.05.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Оверченко Л.В., в якій вона просить суд відмовити в стягненні нарахованих відсотків з ОСОБА_1 ув`язку з проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , оскільки на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
07.08.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 07.08.2023 року, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А821», укладено кредитний договір № 07.08.2023-100000702 від 07.08.2023 (а.с.25-29).
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію(ї) (якщо комісі(ї) встановлена(і) договором (пункт 3.1 Пропозиції).
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).
Сума кредиту 8000,00 грн. Строк на який надається кредит 70 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 15.10.2023 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4149-50XX-XXXX-8133 (п. 2, 3, 4 Заявки). Процентна ставка – фіксована у розмірі 1,3% за 1 день користування кредитом. Дата повернення – 15.10.2-23 р. Комісію за надання кредиту (15% від суми кредиту та дорівнює 1200 грн.). Договір містить графік платежів, в якому зазначено дати, розміри та види платежів.
До договору наявний паспорт споживчого кредиту, який також містить основні умови кредитування (а..с.21-22).
Між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Споживчий центр» укладено договір № 4507 про надання послуг в системі LiqPay на переказ коштів від 01.11.2020 р, згідно якого було успішно перераховано кошти: 07.08.2023 року о 10 год. 48 хв. на платіжну карту № НОМЕР_2 коштів у сумі 8000,00 гривень. Призначення платежу: видача за договором кредиту № 07.08.2023-100000702 (а.с.12-17, 20).
Тобто позивач свої зобов`язання за вказаним Договором кредиту виконав. 
Відповідач свої зобов`язання за Договором кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07.08.2023-100000702 від 07.08.2023 станом на 26.02.2026 р. становить – 13409.35 грн., що складається з: тіла кредиту - 7760.06 грн.; процентів - 5649.29 грн..(а.с.10-11). 
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 
За правилами ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах 1 та 2 статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина 1 статті 642 ЦК України).
З наданих суду доказів вбачається щодо укладення кредитного договору № 07.08.2023-100000702 від 07.08.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , який укладено в електронній формі, підписано електронним підписом, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору, сторони погодили суму кредиту, строк кредитування, розмір відсотків, комісії, порядок їх сплати та інші істоті умови. Представник відповідача в заяві не заперечує щодо отримання кредитних коштів відповідачем, зазначаючи про відмову в задоволені вимог лише щодо стягнення відсотків.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі №426/4264/19 (провадження № 61-7310св24).
У заяві, представник відповідача посилався на те, що він є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 , надавши суду копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 зараховано на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Також надано довідку ВЧ НОМЕР_1 від 06.02.2026 р. про те, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією в ВЧ НОМЕР_1 . 
У зв`язку з викладеним, оскільки відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, а саме ВЧ НОМЕР_1 , на нього поширюються положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у тому числі, положення п. 15 ст. 14 вказаного Закону.
За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в сумі 5649,29 задоволенню не підлягають.
Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7760,06 грн (тіло кредиту – 7760,06 грн), й саме ці позовні вимоги суд вважає обгрунтованими, тому такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в сумі 5649,29 грн. на користь позивача слід відмовити за необґрунтованістю.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі часткового задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (7760,06х2662,40/13409,35 = 1540,73 грн).
Керуючись ст.ст.2,3,10,12,13,18,76-81,263-265,279,289,354-355 ЦПК України, ст.ст.526,527,530,610,629,1048-1050,1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 07.08.2023-100000702 від 07.08.2023 у розмірі 7760,06 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені судові витрати 1540,73 грн.
В задоволені інших позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Учасники за справою:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 .
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя В.В. Козюменська