Окрема думка
судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіПророка В. В.

справа № 603/70/25 (провадження № 61-392 св 26)
13 травня 2026 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури на ухвалу Монастирського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у справі за позовом керівника Бучацької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Монастириської міської ради до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТІНЕНТАЛ ФАРМЕРЗ КАРПАТИ» про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,ухвалою від 13 травня 2026 року передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду вищезазначену справу.

Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не можу погодитися з огляду на таке.

1. Я вже детально описував у своїй окремій думці від 27 січня 2026 року підстави, з яких касаційне провадження у цій справі взагалі не мало відкриватись - заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню відповідно до умов ЦПК України, оскільки аргументи, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не наведені та не доведені.

2. Тому я вважаю, що касаційне провадження, відкрите за зазначеною касаційною скаргою у цій справі, підлягало закриттю.

3. За таких обставин, враховуючи, що заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, вважаю що касаційне провадження у цій справі було відкрито помилково та належним процесуальним рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду було б закриття касаційного провадження за касаційною скаргою керівника Тернопільської обласної прокуратури як помилково відкрите, а не передавати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

4. Разом з тим вважаю необґрунтованим висновок колегії суддів про відмову у задоволенні мого самовідводу, адже позиція про неможливість відкриття касаційного провадження, та відповідно необхідність його закриття, є саме висновком щодо результату розгляду касаційної скарги. На моє переконання для особи, яка звернулася з касаційною скаргою, немає принципової відмінності щодо сприйняття результатів розгляду скарги як у вигляді відмови у її задоволенні по суті, так і в вигляді відмови у відкритті чи закриття касаційного провадження.

5. Таким чином очевидно суперечливою є практика Верховного Суду щодо вибіркового задоволення заяв про відвід чи самовідвід з підстав висловлення мною окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги.

Суддя В. В. Пророк

Повний текст окремої думки складений 03 липня 2026 року.