Справа № 634/356/26 
Провадження № 2/634/315/26 
Категорія 40

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2026 року 
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Зимовського О.С.,
за участю секретаря - Івченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:
Позивач «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитними договорами а саме:
- кредитним договором № 8544217 в розмірі 25920,00 гри., з яких:7840,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням;0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом;0,00 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту;10 080,00 грн. - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;8000,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
- кредитним договором № 71487758 в розмірі 20718,75 гри., з яких:6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;243,75 грн. - сума заборгованості за відсотками;0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування
Кредитом;13000,00 грн. - сума заборгованості за пенею;975,00 грн. - комісія за надання Кредиту.
- кредитним договором № 1264009 в розмірі 11940,00 гри., з яких:2580,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням;0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом;0,00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту; 3360,00 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту;6000,00 грн. -- сума заборгованості за неустойкою(штраф, пеня).
- кредитним договором № 05128-03/2025 в розмірі 9780,00 гри., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;1890,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
-4890,00 грн. - сума заборгованості за штрафом;
-0,00 грн. - сума комісії за видачу кредиту.
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 68 358,75 грн.
а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається, що 26 березня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8544217. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору.
Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 
18 вересня 2025року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА А ГЕНІ її Я З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 18092025, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників .
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників від 18 вересня 2025р. до Договору факторингу № 18092025 від 18.09.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 920,00 грн., з яких:
-7 840,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням;
-0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
-0,00 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту;
-10 080,00 грн. - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту;
-8 000,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ « ФК « ЄАПБ» за кредитним договором № 8544217 в розмірі 25 920,00 грн.
По договору надання коштів у кредит № 71487758
24 квітня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання коштів у кредит № 71487758.
Згідно з п.п 2.1 Кредитного договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
Згідно з п.п. 11.1 Кредитного договору, підписанням цього Договору Відповідач підтверджує, що ознайомився на сайті Кредитодавцяhttps://mycredit.ua/ua/documents-license/з повною інформацією щодо Кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України.
Відповідно до п. 5 Кредитного договору,договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору.
Згідно п.1.2 Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників №16 від 24.09.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (витяг з Реєстру боржників №16 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 718,75 грн., з яких:
-6 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-243,75 грн. - сума заборгованості за відсотками;
-0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом;
-13 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею;
-975,00 грн. - комісія за надання кредиту.
Згідно п. 3.7. Договору факторингу, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь-які грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Договорами позики, Право вимоги за якими відступлено Фактору, після передачі Права вимоги до Фактора.
Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором № 71487758 в розмірі 20718,75 грн.
Щодо кредитного договору № 1264009
18 березня 2025р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1264009.Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день « перерахування ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору.
Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання
27 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 27082025 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається).
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписанні Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27082025 від 27.08.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11 940,00 грн., з яких:
-2 580,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням;
-0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом;
-0,00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту;
-3360,00 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту;
- 6000,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою(штраф, пеня).
Відповідно до п.1.3. Договору факторингу, ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податі № кредитного договору.
Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора , вони б) б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27 серпня 2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ « ФК « ЄАПБ» за кредитним договором № 1264009 в розмірі 11 940,00 грн
За кредитним договором №05128-03/2025
03 березня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») (ЄДРПОУ 44022416) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05128-03/2025.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з п.п. 3.3. п. 3 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.п. 2.3. п. 2 Кредитного договору, для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме - Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами Товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України (Інформація на сайті Товариства), Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п.п. 7.6 п.7 Кредитного договору).
29.07.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 29072025 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається).
Згідно п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9 780,00 грн., з яких:
-З 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-1 890,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
-4 890,00 грн. - сума заборгованості за штрафом;
-0,00 грн. - сума комісії за видачу кредиту.
Відповідно до п.1,3. Договору факторингу, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.
Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.
Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 29.07.2025, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 05128-03/2025 в розмірі 9 780,00 грн
Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 68 358,75 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 31.03.2026 відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, у клопотанні просила розглядати справу за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. В направленому до суду відповіді на відзиві зазначила, що відзив на позовну заяву є необґрунтований та безпідставний і такий, що не підлягає задоволенню. Так кредитні договори були підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю ідентифікатора а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та /або смс - повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та кредитором не були би укладені. 
Щодо надання виписок з особового рахунку відповідача то позивач немає можливості надати такі виписки, оскільки не банком України а відповідач як власник карткового рахунку може самостійно отримати виписку по рахункам для підтвердження або спростування факту отримання кредитних коштів.
Також у тексті відповіді на відзив представником позивача зазначено про витребування необхідних доказів та пояснень від АТ «Приват Банк» відповідно до ст. 84 ЦПК України.
Представник позивача наголошує, що за весь період перебування права вимоги за договором, позивача не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкції до відповідача а лише просить стягнути заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.
Щодо надання повного тексту реєстру боржників. Зазначено, що реєстр містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватись у визначеному законом порядку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржника в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Дія договору факторингу №14/06/21 від14.06.2021 була продовжена відповідно до додаткової угоди №7 від 13.06.2022.
Щодо неустойки ( штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань то на підставі змін в від 24.01.2024 кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені0 та інших платежів.
Доводи щодо порушення первісним кредитором норм законодавства зводяться виключно до цитування статей та власних припущень без жодної аргументації та відсутності доказової бази. 
Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача Лисенко А.О. , у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлена завчасно та належним чином, просили розгляд справи проводити без їх участі. У направленому відзиві на позов зазначили, що позовні вимоги не підлягає задоволенню, оскільки: позивачем не надано належних та допустимих доказів підтвердження факту підписання кредитних договорів; не надано належних та допустимих доказів підтвердження факту передачі грошових коштів відповідачу за кредитними договорами; не надано доказів переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача за договором № 71487758; неправомірно нарахована пеня, неустойка та штрафні санкції під час воєнного стану; встановлена пунктами кредитних договорів комісія за надання кредиту є нікчемною та стягнення за вказаними умовами кредитних договорів є незаконним.
До суду не надано належних оригіналів зазначених кредитних договорів, що унеможливлює перевірку факту їх укладення та підписання саме відповідачем. Зокрема, відсутня можливість ідентифікувати, що зазначені договори були підписані саме відповідачем.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно, позивачу слід надати до суду підтвердження із відповідних облікових систем, які дозволяють чітко ідентифікувати, що зазначені договори було підписані саме Відповідачем. За відсутності такого - відсутні підстави вважати, що кредитні договори укладав саме відповідач. Також зауважимо, що позивачем до суду не надано доказів
надання відповідачу відповідних екземплярів кредитних договорів.
Під час укладення електронних правочинів важливе значення має також порядок їх підписання. Порушення встановленого порядку укладення електронного правочину тягне за собою його нікчемність, оскільки не дотримуються вимоги чинного законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, договори підписано одноразовими ідентифікаторами. Але, при цьому до матеріалів справи не надано доказів обміну електронними повідомленнями, направлення на будь-який засіб зв`язку відповідного одноразового ідентифікатора. Тобто, відсутні докази, які свідчать про належне підписання кредитних договорів одноразовими ідентифікаторами, як і доказів належної ідентифікації відповідача.
Законодавець встановив, що процедура підписання електронного кредитного
правочину із допомогою ОТР пароля передбачає такі обов`язкові стадії (кроки в хронології): формування кредитором одноразового ідентифікатора; відправлення такого ідентифікатора позичальнику на його мобільний телефон, електронну адресу або інший засіб зв`язку; отримання ідентифікатора позичальником; введення такого ідентифікатора позичальником в інформаційно - телекомунікаційній системі (ІТС) кредитодавця.
Однак, до матеріалів цивільної справи взагалі не надано доказів направлення на будь-який засіб зв`язку відповідних одноразових ідентифікаторів/ОTP пароля, приналежності вказаного номеру телефону відповідачу та вказівки, що саме вказаний номер телефону належить відповідачу. Тобто, відсутні докази, які свідчать про належне підписання кредитних договорів одноразовим ідентифікатором так само, як і доказів належної ідентифікації відповідача. Позивач не надав до суду жодного доказу щодо дійсності укладення кредитних договорів на вказаних позивачем умовах саме відповідачем, а отже правові підстави для задоволення позову - відсутні.
Щодо відсутності доказів на підтвердження надання відповідачу грошових коштів. Законодавець чітко визначає кредит, як грошові кошти, що видаються позичальнику банком, а зустрічне надання за даним договором полягає у поверненні кредиту, тобто вказаних коштів, та процентів. Також законодавцем чітко зазначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору
Таким чином, факт надання грошових коштів повинен бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, всупереч вищезазначеному, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів, на підтвердження перерахування відповідачу коштів за договором. Як нібито докази видачі кредитних коштів за договором № 8544217 від 26.03.2025 та за договором № 1264009 від 18.03.2025, позивач надає платіжні доручення, але зазначені платіжні доручення не містять позначки, що вони прийняті до виконання та те, що вони виконанні; також не містять печатки банку; посади і прізвища особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, зазначені платіжні доручення не підтверджують перерахування відповідачу грошових коштів за договором № 8544217 від 26.03.2025 та за договором № 1264009 від 18.03.2025.
На підтвердження видачі відповідачу грошових коштів за договором від 24.04.2025 № 71487758 позивач надає лист ТОВ ФК «Фінексперт», в якому останнє підтверджує виконання платіжної інструкції, відповідно до умов договору про переказ коштів, укладеного між ТОВ «ФК «Фінексперт» та ТОВ «1БАНК». Даний лист не є первинним документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, з нього не вбачається за можливе встановити повний номер картки на яку було здійснено переказ. Зазначений доказ, повністю залежать від волевиявлення ТОВ «ФК «Фінексперт» та позивача або первісного кредитора, які можуть викласти лист у будь-якій редакції, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Щодо договору укладеного між позивачем та ТОВ «ФК «Фінексперт», потрібно зазначити, що позивачем до матеріалів справи не надано зазначений договір та відповідно відповідач позбавлений можливості дослідити зміст зазначеного договору та впевнитись, що він реально існує.
Також, за договором № 05128-03/2025 від 18.03.2025 взагалі не надано доказів перерахування відповідачу грошових коштів. 
Розрахунки заборгованості, наявні в матеріалах справи, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредитів, користування ними, укладення договорів на умовах, які вказані Позивачем в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості, оскільки є одностороннім поглядом кредитора (по суті, калькуляцією). Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений Позивачем або,первісним кредитором, а, відтак, інформація, зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перерахування відповідачу грошових коштів за кредитними договорами, що є самостійною підставою для відмови у задоволені позову.
Щодо відсутності доказів належного переходу права вимоги за договором № 71487758 від 24.04.2025
В позовній заяві позивач зазначає, що є кредитором відповідача за кредитним договором д-р № 71487758 від 24.04.2025, укладеним відповідачем з ТОВ «1БАНК» на підставі договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, укладеного між ТОВ "1БАНК" та позивачем.
Отже, договір факторингу № 27/03/25 було укладено 27.03.2025, а кредитний договір - 24.04.2025.
Тобто, кредитний договір укладено через місяць після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідних від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.
На момент укладення договору факторингу, правовідносини за кредитним договором ще не виникли, не виникло зобов`язання між первісним кредитором - та Відповідачем. Водночас, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Тому, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати позивачу на підставі договору факторингу від 27.03.2025.
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
Наявність в матеріалах справи додаткової угоди до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, не спростовує необхідності чіткого визначення предмета договору на момент його укладення, адже правочин є чинним лише за умови визначеності його істотних умов, а предмет договору факторингу має бути конкретно визначений. В додатковій угоді обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу не змінений, по своїй суті додаткова угода не є новими договорами факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до позивача від первісного кредитора права вимоги до відповідача.
Отже, позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів перехід до нього права вимоги за кредитним договором № 71487758 від 24.04.2025 та відповідно не довело порушення свого прав з боку відповідача та наявності права звернення до суду з позовом до останнього про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором.
Щодо неправомірності нарахування позивачем штрафних санкцій
Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача за договором № 8544217 - неустойку в розмірі 8 000,00 грн; за договором № 71487758 - пеню в розмірі 13 000,00 грн; за договором № 1264009 - неустойку в розмірі 6 000,00 грн; за договором № 05128-03/2025 - штраф в розмірі 4 890,00 грн.
Однак, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення военного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який діє і дотепер.
Таким чином, на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь Позивача пеню, неустойку та штраф.
Отже, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача неустойки в розмірі 8 000,00 грн, пені в розмірі 13 000,00 грн, штрафу в розмірі 4 890,00 грн - задоволенню не підлягають.
Щодо нікчемності пунктів договорів про сплату комісії за надання кредиту
Відповідно до п. 1.5.2. договору № 8544217 від 26.03.2025 комісія за обслуговування кредиту - 24 640,00 грн.
Відповідно до п. 2.2.4 договору № 71487758 від 24.04.2025 комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті 975,00 грн.
Відповідно до п.1.5.1 договору №1264009 від 18.03.25 комісія за надання кредиту 750,00 грн. Комісія за обслуговування кредиту 9240,00 грн (п.1.5.2).
На підставі зазначених пунктів договорів позивач просив суд стягнути з відповідача комісію. Вважаємо, що дана вимога є незаконною, оскільки.
Об`єднана Палата Верховного суду у постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 зазначала, що якщо в кредитному договорі не зазначено та не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які встановлена комісія за обслуговування кредиту , то такі положення договору є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, до складу якої включено комісію за обслуговування кредиту. Водночас умовами кредитного договору не визначено конкретного переліку послуг, які надавалися Відповідачу за сплату такої комісії, не зазначено змісту відповідних послуг та періодичності їх надання.
Фактично договір містить лише формальне посилання на «обслуговування кредиту» без конкретизації, які саме дії кредитодавця є окремою послугою, замовленою споживачем.
Отже, враховуючи викладене зазначаємо, що Законом України «Про споживче кредитування» та Правилами передбачено нарахування комісії тільки за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, що також підтверджується практикою ВС.
В кредитних договорах укладених між первісними кредиторами та Відповідачем не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг, що надаються Відповідачу.
Більш того, в договорі № 71487758 від 24.04.2025 та в договорі N°1264009 від 18.03.25 комісія встановлена за надання кредиту.
Потрібно зазначити, що за договором № 8544217 від 26.03.2025 відповідачем була сплачена комісія в розмірі 1120,00 грн, за договором №1264009 від 18.03.25 комісія сплачена в розмірі 1590,00 грн. А тому, просимо суд, у разі задоволення позову комісію в розмірі 2710,00 грн (1120 + 1590) зарахувати в погашення основної заборгованості.
Щодо судових витрат відповідача
У відповідності з п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України повідомляємо про те, що в даному процесі відповідач користується правничою допомогою адвоката Лисенка А. О. та розмір витрат на правничу допомогу орієнтовано складає 15 000, 00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції.
Також представником відповідача Лисенко А.О. було подано заперечення на відповідь на відзив в яких зазначено, що доказів підписання договорів а саме: доказів направлення на телефонний номер відповідача СМС-коду не надано; доказів реєстрації заявника та формування кабінету не надано. Сама по собі наявність сукупності копій документів, а тим більш без підпису сторін та доказів їх підписання електронним підписом в розумінні Закону України "Про електронну комерцію" не створює презумпцію доведеності позовних вимог. 
 
Щодо вимоги про стягнення неустойки, пені, штрафу. Позивач наголошує на тому, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «ФК «ЄАПБ», не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.
Позивач зазначає, що жодна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафи, пені).
Враховуючи, що в прохальній частині позову позивач просить стягнути за договором № 8544217 неустойку в розмірі 8 000,00 грн; за договором № 71487758 пеню в розмірі 13 000,00 грн; за договором № 1264009 неустойку в розмірі 6 000,00 грн,- за договором № 05128-03/2025 штраф в розмірі 4 890,00 грн.
У відповіді на відзив позивач посилається на зміни закону відповідно до яких, за договорами укладеними з 24.01.24 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань.
Вважаємо такі твердження позивача безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки позивач фактично ігнорує чинні положення цивільного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Так, дійсно, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» більше не містить положення про те, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені договором про споживчий кредит, нараховані починаючи з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання зобов`язань, підлягають списанню кредитодавцем.
Разом із тим, згідно положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який є чинним та прямо передбачає, що у період дії в Україні воєнного стану, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, позичальник звільняється від обов`язку сплачувати на користь кредитодавця неустойку (штраф, пеню) за таке прострочення.
Більше того, зазначеною нормою прямо встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) відповідних зобов`язань, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, посилання позивача на окремі зміни до Закону України «Про споживче кредитування» не спростовують дії положень ЦК України, які прямо забороняють стягнення штрафу, неустойки, пені та інших платежів, нарахованих у період дії воєнного стану.
Тому, вимоги про стягнення неустойки в розмірі 14 000,00 грн (сума неустойки за двома договорами), пені в розмірі 13000,00 грн, штрафу в розмірі 4890,00 грн - задоволенню не підлягають.
Щодо договорів факторингу
Позивач зазначає, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу No14/06/21 від 14.06.2021 укладеного з ТОВ «1 БАНК», ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача.
Так, у позовній заяві позивач посилається на те, що право вимоги до
відповідача нібито перейшло до нього на підставі чотирьох різних договорів факторингу, а саме: договору факторингу № 18092025 18.09.25, укладеного з ТОВ "Мілоан"; договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.25, укладеного з ТОВ "1БАНК"; договору факторингу № 27082025 від 27.08.25, укладеного з ТОВ "ФК Незалежні Фінанси"; договору факторингу № 29072025 від 29.07.25 укладений з ТОВ "Стар Файненс Груп".
Разом із тим у поданих поясненнях Позивач посилається вже на зовсім інший договір факторингу - № 14/06/21 від 14.06.2021, укладений з ТОВ «1 БАНК», зазначаючи, що саме відповідно до реєстру боржників до цього договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача.
При цьому залишається абсолютно незрозумілим яке саме відношення договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 має до спірних правовідносин; чому позивач посилається на договір факторингу, який взагалі не зазначений у позовній заяві; який саме із перелічених договорів факторингу є підставою виникнення у позивача права вимоги до відповідача.
Більше того, ані сам договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ані реєстр боржників взагалі не надані до матеріалів справи. Тобто позивач фактично посилається на документи, які відсутні у справі та не можуть бути досліджені судом.
Така невизначеність та суперечливість правової позиції позивача, виключає можливість визнання заявлених позовних вимог.
Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Так судом встановлено, що 26 березня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8544217, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 334661. 
Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 .
Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. Сума кредиту становить 8000 грн. 
Відповідно до п.1.3 Кредит надається строком на 360 днів з 26.03.2025. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Процентна ставка фіксована - 0,0010 % річних. Комісія за надання кредиту - 24 грн., яка нараховується за ставкою 0,30 % від суми кредиту одноразово. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості): сума комісії за весь час кредитування - 24640 грн. Загальні витрати за кредитом - 24664 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування - 32664 грн. Реальна річна процентна ставка - 1205,23 % річних. У разі прострочення може нараховуватись штраф у розмірі 1000 грн. за кожний випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 дні.
Відповідно до графіку платежів до договору про споживчий кредит та графіку платежів до паспорту споживчого кредиту №8544217, дата видачі кредиту - 26.03.2025, кількість днів у розрахунковому періоді - 360, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 32664 грн.; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 8000 грн., проценти за користування кредитом - 0 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 246400 грн., комісія за надання кредиту - 24 грн., реальна річна процентна ставка - 1205,23%, загальна вартість кредиту - 32664 грн.
Згідно заяви на отримання кредиту №8544217 від 26.03.2025, додаток №2 до договору №854417, ОСОБА_1 просить ТОВ «Мілоан» надати кредит на наступних умовах: сума кредиту - 8000 грн.; строк кредитування 360 днів; процентна ставка протягом першого розрахункового періоду - 0,0010 % річних; процентна ставка протягом решти строку - 0,0010 % річних; комісія за надання кредиту - 0,30 % від суми кредиту; комісія за обслуговування 14% від суми кредиту. Платіжна картка позичальника на яку має бути перерахована сума кредиту НОМЕР_1 .
В додатку №3 наведені додаткові контактні дані позичальника а саме номера мобільних телефонів для взаємодії за кредитним договором.
Згідно анкети-заяви на кредит № 8544217, створеної 26.03.2025 на сайті: miloah.ua, відображений процес оформлення та розгляду заяви 8544217 та прийняття рішення по заяві 26.03.2025 о 02:10:45, віріфікаційні двінки на номер НОМЕР_2 , щодо погодження умов кредиту а саме: замовлена сума - 15000 грн.; замовлений строк - 30 днів; погоджена сума - 8000 грн.; комісія за надання - 0,30 % одноразово. 
З платіжного доручення №150454373 від 26.03.2025 вбачається, що ТОВ «Мілоан» згідно договору №8544217 перерахувало ОСОБА_1 на її платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 8000 грн.
Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ "Мілоан", ОСОБА_1 за кредитним договором №8544217, 26.03.2025 надано кредит в сумі 8000 грн., нараховане комісію за надання кредиту в розмірі 24 грн.; нарахування комісії за обслуговування кредиту 1120 грн; штраф згідно п.4.1 договору в розмірі 1000 грн.
Позичальник акцептував вказаний договір (шляхом обміну електронними повідомленнями), підписав електронним ідентифікатором 334661, що було йому направлено 26.03.2025 о 05:14:34. 
Окрім того, підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 у справі №382/327/18.
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Позикодавця), отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору позики та правил надання грошових коштів у позики - укладання договору позики технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення (погодження) з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим.
Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Долучені позивачем до позову відомості про щоденне нарахування та погашення по договору №8544217, підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом, а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту по платіжному періоду.
Відповідач здійснював часткові оплати у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 8544217, останні платежі було здійснено 07.05.2025 у розмірі 160 грн. тіло кредиту та 1120 грн. комісії за обслуговування кредиту.
18.09.2025 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №18092025, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників від 18.09.2025 за договором факторингу №18092025 від 18.09.2025, фактор ТОВ "ФК "ЄАПБ" та клієнт ТОВ "Мілоан" уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2 договору факторингу №18092025 від 18.09.2025, укладеного між ними, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 18.09.2025 кількістю 3104, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №18092025 від 18.09.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 49 682 535,08 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №114 від 19.09.2025, ТОВ "ФК "ЄАПБ" сплатило ТОВ "Мілоан" згідно договору факторингу №18092025 від 18.09.2025 кошти в сумі 4631673,16 грн.
Згідно реєстру боржників від 18.09.2025, ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором №8544217 від 26.03.2025, в сумі 25920 грн., з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням по кредиту за увесь строк кредитування - 7840 грн., сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) - 10 080 грн., сума простроченої заборгованості по комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) - 8960 грн., сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання - 8000 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1055 ЦК України установлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Договір №8544217 від 26.03.2025 укладено дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано електронним одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу.
За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи це положення закону правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договром або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів.
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з частиною 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Відповідно до частини 1статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Доводи відповідача ОСОБА_1 та представника позивача Лисенко А.О. , що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту підписання кредитного договору та  факту передачі грошових коштів відповідачу за кредитним договором №854421, суд вважає безпідставними і відхиляє їх.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує узяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитним договором №8544217 від 26.03.2025, у розмірі 7840 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Правилами ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», Правління НБУ постановою № 49 від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» № 168 від 10.05.2007.
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що передбачено п.8 Правил про споживчий кредит.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п.31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
За обставинами цієї справи, сплата позичальником комісії за послуги банку передбачена умовами договору. Однак, у договорі не зазначено які саме послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію.
Так, у даному випадку сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому інших дій окрім надання безоплатної, за вимогами законодавства, інформації по кредиту на користь позичальника кредитор за сплачену комісію вчиняти не повинен.
Відтак, заборгованість по комісії за обслуговування кредиту в сумі 10080 грн, 
стягненню з відповідача не підлягає.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) у розмірі 8000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1)в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3)у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином, враховуючи зміни, які були внесені в перехідні положення ЦК України, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення із відповідача на користь позивача пені в розмірі 8000 грн. необхідно відмовити.
За кредитним договором №71487758
24 квітня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір надання коштів у кредит № 71487758, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту; мета отримання Кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов Договору - надання коштів у кредит; параметри та умови Кредиту: сума кредиту 6500,00 грн., строк кредитування/Строк договору - 30 днів, процентна ставка/день 0,125% (фіксована), комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 9750,00 грн.), дата надання кредиту 24.04.2025, дата повернення кредиту 23.05.2025, денна процентна ставка 0.675 %, проценти за понадстрокове користування кредитом 4 % на день, пеня 4 % на день; також договором передбачено порядок реєстрації позичальника в ІКС, порядок надання кредиту, технологія (порядок) укладання договору та створення електронних підписів сторонами договору, порядок нарахування, сплати Процентів, комісії та інших платежів, порядок повернення кредиту, порядок продовження строку кредитування (позичальник має право ініціювати укладання додаткового договору для продовження строку кредитування), конфіденційна інформація, згода, обробка та захист персональних даних позичальника, права та обов`язки кредитодавця та Позичальника за договором, відповідальність сторін (передбачено неустойку проценти за понадстрокове користування коштами), порядок вирішення спорів, інші умови; щодо підписів сторін зазначено: кредитодавця «Електронний підпис 84715», позичальника «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором 22503».
Надано до суду Додаток №1 до Договору про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71487758 графік платежів, в якому зазначено, що станом на 23.04.2025 клієнт за умови належного виконання зобов`язань повинен сплатити 7718,75 грн., з яких 6500.00 грн. тіло кредиту, 243.75 грн. проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту 975.00 грн.; паспорт споживчого кредиту з аналогічними договору умовами кредитування.
Згідно довідки ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000110832 від 19.01.2026, підтверджує виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АІР - інтерфейсу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 24.04.2025, номер платежу 7с256199-4365-43ad-90d2-4454c131c192, сума 6500 грн. отримувач ОСОБА_1 на карту № НОМЕР_1 
На підтвердження відступлення права вимоги за договором №71487758 до суду надано: копію договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно якого останньому за плату відступається право грошової вимоги з моменту підписання акту приймання-передачі реєстру боржників ; додаткової угоди №9 від 24.09.2025 до договору №27/03/25, копію акту прийому-передачі від 24.09.2025 Реєстру боржників №16 за договором факторингу №27/03/25, копію платіжної інструкції від 30.09.2025 «Плата за відступлення права вимоги згідно ДУ №9 від 24.09.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, на суму 5367488,80 без ПДВ»; витяг з реєстру боржників №16 від 24.09.2025, в якому зазначено за №1011, боржник - ОСОБА_1 , договір №71487758, сума заборгованості 20718.75 грн., з яких 6500 грн. сума основного боргу, 243,75 за відсотками, 13000 за пенею, 975 грн. за комісією.
Згідно розрахунку заборгованості за підписом ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за договором №71487758, станом на 24.09.2025 становить: 20718,75 грн. за тілом кредиту - 6500 грн.; відсотки 243.75 грн.; пеня 13000 грн.; комісія - 975 грн.
Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
В підписаному сторонами договорі ОСОБА_1 разом із основними даними паспорт; ідентифікаційний код; місце реєстрації, номер моб. телефону НОМЕР_2 а також зазначила номер електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до частини 1статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно частини 2статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1статті 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 71487758 від 24.04.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно умов Договору №71487758 пеня нарахована за період з 24.05.2025 по 12.07.2025 року, тому не підлягає стягненню з відповідача.
На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за договорами позики в сумі 13000 грн. слід відмовити.
Щодо стягнення комісії за надання позики, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Правилами ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», Правління НБУ постановою № 49 від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» № 168 від 10.05.2007.
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що передбачено п.8 Правил про споживчий кредит.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п.31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
За обставинами цієї справи, сплата позичальником комісії за послуги банку передбачена умовами договору. Однак, у договорі не зазначено які саме послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію.
Так, у даному випадку сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому інших дій окрім надання безоплатної, за вимогами законодавства, інформації по кредиту на користь позичальника кредитор за сплачену комісію вчиняти не повинен.
Отже, вказані сумі комісії в розмірі 975,00 грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.
Враховуючи викладене вище суд вважає, що заявлені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають частковому задоволенню в сумі 6743 грн. 75 коп. 
За кредитним договором №1264009 
18 березня 2025р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1264009 який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 194000.
Умовами п. 1.1. Договору № 1264009 визначено: сума (загальний розмір) кредиту становить 3 000,00 грн; кредит налається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, 18.03.2025 (дата надання кредиту); остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 26.02.2026 (дата остаточного погашення заборгованості); комісія за надання кредиту: 750,00 грн, яка нараховується за ставкою 25.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 9240,00 грн, що нараховується за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до цього Договору.
В додатку № 1 до Договору № 1264009 сторони погодили Графік платежів.
Відповідач була ознайомлена з умовами паспорту споживчого кредиту шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
В анкеті-заяві на кредит № 1264009 відображено процес оформлення та розгляду заяви 1264009, зокрема, зафіксовано підписання паспорту кредиту (18.03.2025 о 01:52:07) та підписання договору (18.03.2025 о 01:52:29).
Факт перерахування кредитних коштів 18.03.2025 у сумі 3000,00 на рахунок відповідача, зазначений у п. 2.1. Договору, підтверджується платіжним дорученням 41638102 від 18.03.2025. 
Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ "ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ", ОСОБА_1 за кредитним договором № 1264009, 18.03.2025 надано кредит в сумі 3000 грн., нараховане комісію за надання кредиту в розмірі 750 грн.; нарахування комісії за обслуговування кредиту 420 грн; штраф згідно п.4.1 договору в розмірі 1000 грн.
Відповідач здійснювала часткові оплати у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1264009, останні платежі було здійснено 02.05.2025 у розмірі 420 грн. тіло кредиту.
27.08.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» укладено договір факторингу № 27082025.
Умовами п. 1.2. Договору визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2.
27.08.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 27082025 від 27.08.2025.
Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27082025 від 27.08.2025., ОСОБА_1 є боржником за Договором № 1264009 від 18.03.2025, заборгованість за яким становить 11940,00 грн, з яких: 2580,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 3360,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 2940,00 грн. сума просроченої заборгованості за обслуговування кредиту; 6000 грн. заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки кредитні договори укладено у період дії в Україні воєнного стану, відповідно нарахування неустойки за кредитними договорами здійснювалося з порушенням вимог п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, тому відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь позивача.
Отже, суд приходить до висновку, що в частині стягнення заборгованості за неустойкою: за договором позики № 1264009 у сумі 6000 грн заборгованість за пенею, необхідно відмовити.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Правилами ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», Правління НБУ постановою № 49 від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» № 168 від 10.05.2007.
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що передбачено п.8 Правил про споживчий кредит.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п.31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
За обставинами цієї справи, сплата позичальником комісії за послуги банку передбачена умовами договору. Однак, у договорі не зазначено які саме послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію.
Так, у даному випадку сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому інших дій окрім надання безоплатної, за вимогами законодавства, інформації по кредиту на користь позичальника кредитор за сплачену комісію вчиняти не повинен.
Відтак, заборгованість по комісії за обслуговування кредиту в сумі 3360,00 грн. за договором № 1264009, стягненню з відповідача не підлягає.
Таким чином на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1264009 у сумі 2580 грн.
За кредитним договором № 05128-03/1025
03 березня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 05128-03/2025, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 3000,00 грн., строком на 120 днів з 03.03.2025 по 30.06.2025 року (п.п. 1.1; 1.2 Договору). Процентна ставка становить 0,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту, відповідно до п.1.2 Договору (п.1.4.1 Договору). Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-74хх-хххх-7336 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6 Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. (п.3.1 Договору). Клієнт доручає Товариству, починаючи з першого дня прострочення, ініціювати списання коштів з відповідного рахунку Клієнта з використанням реквізитів платіжних карток, що були самостійно зазначені Клієнтом та були верифіковані Товариством та/або платіжною системою при отриманні/поверненні кредиту, сплаті процентів за його користування, та направляти їх на оплату заборгованості за Договором. При цьому таке списання на користь Товариства здійснюється відповідно до порядку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у вигляді Графіка платежів із визначеними кількістю платежів, їх розміром та періодичністю сплати. (п.3.8 Договору)
Відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до Договору кредиту № 05128-03/2025 та Паспорту споживчого кредиту, сума кредитування складає 3000,00 грн., строк кредитування 120 днів, процентна ставка 0,90% в день, що становить 2816,67 %річних. Загальна орієнтовна вартість за кредитом 6540,00 грн. Також, ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах Фінансового кредиту ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», які розміщені на веб-сайті https://starfin.com.ua/, приєдналась до Договору про спосіб підписання договорів, який розміщений на Сайті, та дала згоду ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» на використання під час укладення з нею правочинів щодо надання кредиту та будь-яких інших документів (повідомлення, довідки, заяви, інше) пов`язаних з укладенням та виконанням кредитного договору, накладенням електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» або електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом «Про електронну комерцію» або аналога власноручного підпису та печатки (факсимільного відтворення підпису та печатки за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису та печатки), та зразок якого розміщений в Договорі про спосіб підписання договорів на сайті Товариства.
Договір про надання споживчого кредиту № 05128-03/2025 та додаток №1 до Договору підписаний ОСОБА_1 , 03/03/2025 року електронним підписом Y381.
29.07.2025 ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», уклали Договір факторингу № 29072025. 
Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп».
Відповідно акту прийому-передачі реєстру Боржників за договором факторингу № 29072025 від 29.07.2025, клієнт передав Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 5995 на загальну суму заборгованості 60372955,48 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 23057 від 30.07.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на рахунок ТОВ «Стар Файненс Груп» здійснив оплату згідно Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 на загальну суму 4639600,59 грн.
Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025, ОСОБА_1 є боржником за Договором № 05128-03/2025, заборгованість за яким становить 9780,00 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 1890,00 грн заборгованість по відсоткам; 4890,00 грн. заборгованість за штрафом.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 05128-03/2025, за період з 29.07.2025 по 28.02.2025, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК ЄАПБ» в сумі 9780,00 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основним боргом; 1890 грн. за відсотками; 4890 грн. за пенею. 
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних первинних бухгалтерських документів, платіжних доручень, виписок по рахунках чи інших належних доказів, які б підтверджували фактичне перерахування ТОВ «Стар Файненс Груп» коштів на рахунок відповідача. Саме по собі зазначення у кредитному договорі напрямів використання кредитних коштів не підтверджує факту їх реального перерахування.
За відсутності документального підтвердження здійснення таких платежів суд позбавлений можливості встановити факт належного виконання ТОВ «Стар Файненс Груп» свого обов`язку щодо надання кредитних коштів.
Доказом надання позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Водночас, позивачем не було надано жодного первинного документа, який би засвідчував, що ТОВ «Стар Файненс Груп» були фактично перераховані кредитні кошти. Зокрема, матеріали справи не містять платіжних доручень, меморіальних ордерів, банківських виписок чи інших документів бухгалтерського обліку, які б підтверджували факт перерахування грошових коштів у розмірі, передбаченому кредитним договором.
Позивач ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звертаючись до суду не був позбавлений можливості заявити клопотання про витребування доказів, які б підтверджували надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів, якими є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Як слідує з матеріалів справи, звертаючись до суду позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, своєчасно не заявляв клопотання про витребування доказів, які могли б підтвердити факт виконання ТОВ «Стар Файненс Груп» своїх зобов`язань за кредитним договором щодо надання кредитних коштів.
Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не є належним та достатнім доказом ані факту надання кредитних коштів, ані факту виникнення заборгованості у заявленому розмірі, оскільки такий розрахунок складений самим позивачем та є його внутрішнім документом. Зазначений розрахунок не містить відомостей, які б дозволяли суду перевірити фактичне виконання кредитодавцем своїх зобов`язань щодо надання кредиту, зокрема не підтверджує здійснення платежів, передбачених умовами кредитного договору, не містить інформації про рух грошових коштів та не підтверджує їх перерахування відповідним отримувачам. Вказані висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18.
За вказаних обставин, у зв`язку з не доведенням позивачем належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів згідно з умовами договору, суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05128-03/2025 від 03.03.2025 в повному обсязі.
Таким чином позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суд задовольняє частково а саме в сумі 17163,75 грн.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 3328,00 грн судового збору.
У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.
Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 835 грн. 61 коп. (17163,75 х 3328,00 / 68358,75 = 835,61).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитними договорами а саме:
- кредитним договором № 8544217 в розмірі 7840,00 грн.; 
- кредитним договором № 71487758 в розмірі 6743,75 грн.; 
- кредитним договором № 1264009 в розмірі 2580,00 грн. 
Всього: 17163,75 (сімнадцять тисяч сто шістдесят три грн. 75 коп.)
В інший частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк») судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 835 грн. 61 коп. (вісімсот тридцять п`ять грн. 61 коп.).
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня складання повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: