Справа № 712/10756/25
Провадження № 2-др/712/67/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року          м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Рясик Д.Д.,
розглянувши в письмовому провадженні без виклику сторін в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси заяви представника позивача адвоката Гарбазея Дмитра Олександровича та представника відповідача адвоката Петльованої Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, подані у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.06.2026 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гарбазей Д.О. 15.06.2026 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат заявник посилається на договір про надання правової допомоги № 21/Н-2025 від 04.08.2025, додаток до нього, додаткову угоду від 05.11.2025, квитанції до прибуткових касових ордерів про оплату 10 000,00 грн та 5 000,00 грн, а також акт прийому-передачі наданих послуг від 12.06.2026. Заявник зазначає, що загальна вартість наданої адвокатом правничої допомоги у суді першої інстанції становить 15 000,00 грн.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Петльована Н.С. 23.06.2026 подала заперечення на заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У запереченнях зазначено, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн є неспівмірною з обсягом наданих послуг та результатом розгляду справи. Крім того, відповідач зазначає, що частина заявлених адвокатом позивача послуг, зокрема правова консультація, визначення правової позиції, аналіз судової практики, підготовка заяв про долучення доказів та інші процесуальні дії, не є такими, що мають окремо враховуватися при розподілі судових витрат, оскільки вони охоплюються загальною підготовкою та веденням справи. Окремо відповідач вказує на порушення позивачем вимог ч. 7 ст. 43 та ч. 9 ст. 83 ЦПК України, оскільки до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано доказів надсилання її копій разом із додатками третім особам - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На думку відповідача, у зв`язку з цим відповідні докази не можуть бути враховані судом. З огляду на наведене представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Петльована Н.С. 15.06.2026 також подала заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить вирішити питання про розподіл витрат відповідача на професійну правничу допомогу. Заявник вказує, що у відзиві на позов було заявлено про понесення відповідачем витрат на правничу допомогу та про подання доказів таких витрат у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження витрат відповідач посилається на договір про надання правової допомоги № 2024/03 від 17.01.2024, додатки до нього, акти приймання-передачі наданих послуг, рахунки та квитанції. Заявник зазначає, що загальний розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу становить 25 500,00 грн, із яких 11 500,00 грн підтверджуються актом приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2025, а 14 000,00 грн – актом приймання-передачі наданих послуг від 15.06.2026.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гарбазей Д.О. подав заперечення на заяву відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У запереченнях зазначено, що заявлена відповідачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 25 500,00 грн є неспівмірною зі складністю справи, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт та ціною позову. Представник позивача вказує, що відповідачем у справі фактично не було подано доказів на спростування доводів позивача, не доведено відсутності потреби дітей у комп`ютерній техніці, не запропоновано альтернативних варіантів забезпечення участі дітей у навчальному процесі, а суд визнав відповідні заперечення відповідача необґрунтованими. Також представник позивача звертає увагу, що витрати відповідача на правничу допомогу становлять майже половину ціни позову, а тому їх стягнення буде надмірним фінансовим тягарем для позивача та не повинно використовуватися як спосіб збагачення іншої сторони. Окремо зазначено, що додатком до договору про надання правової допомоги відповідача передбачено вартість підготовки відзиву та участі у судових засіданнях, однак, на думку позивача, з умов договору не вбачається, що 2 500,00 грн є вартістю участі саме в кожному окремому судовому засіданні. Представник позивача також заперечує проти стягнення витрат за судові засідання, які фактично не відбулися. Крім того, позивач вважає безпідставним включення до витрат відповідача 1 500,00 грн за підготовку клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки, на його думку, таке клопотання окремо не подавалося, а витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення не підлягають відшкодуванню. Також позивач заперечує проти включення 3 500,00 грн за ознайомлення з матеріалами справи та їх аналіз, оскільки такі дії охоплюються підготовкою відзиву. Додатково представник позивача посилається на порушення відповідачем вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України, оскільки копії заяви з додатками не були надіслані третім особам, у зв`язку з чим відповідні докази не можуть враховуватися судом. З огляду на наведене представник позивача просить відмовити ОСОБА_2 у стягненні з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 500,00 грн.
Ухвалами судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.06.2026 та від 17.06.2026 прийнято заяви про ухвалення додаткових рішень до розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Згідно із ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 1 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Судом установлено, що позивач у позові зазначив, що орієнтовний розмір витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги становить 10 000,00 грн. У свою чергу відповідач у відзиві зазначив орієнтовну суму витрат на правничу допомогу – 20 000,00 грн.
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 21/Н-2025 від 04.08.2025, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Гарбазеєм Д.О.
Відповідно до умов договору оплата роботи адвоката здійснюється у порядку та розмірі, визначених додатком до договору. Додатком № 1 до договору від 04.08.2025 сторони погодили, що вартість правничої допомоги у суді першої інстанції становить 10 000,00 грн.
Надалі додатковою угодою від 05.11.2025, оформленою як додаток № 2 до договору про надання правової допомоги № 21/Н-2025 від 04.08.2025, сторони змінили умови щодо розміру гонорару та погодили, що вартість правничої допомоги у суді першої інстанції становить 15 000,00 грн.
На підтвердження фактичної оплати правничої допомоги надано квитанції до прибуткових касових ордерів № 1 від 04.08.2025 та № 2 від 05.11.2025, відповідно до яких ОСОБА_1 сплатила адвокату Гарбазею Д.О. 10 000,00 грн та 5 000,00 грн, а всього 15 000,00 грн.
Також матеріали справи містять акт прийому-передачі наданих послуг від 12.06.2026 за договором № 21/Н-2025 від 04.08.2025, підписаний ОСОБА_1 та адвокатом Гарбазеєм Д.О.
Зі змісту акта вбачається, що адвокатом у межах цивільної справи № 712/10756/25 були надані такі послуги: правова консультація та визначення правової позиції; підготовка позовної заяви та додатків до неї з направленням до суду; аналіз і опрацювання відзиву на позовну заяву; підготовка заяви про доповнення підстав позову з додатками та направлення її суду й учасникам справи; підготовка заяви про приєднання письмових доказів з додатками та направлення її учасникам справи; підготовка та подання заяви про збільшення позовних вимог; аналіз і опрацювання пояснень третіх осіб.
Крім того, в акті зазначено про участь адвоката у судових засіданнях 10.11.2025, 10.03.2026, 08.04.2026, 27.04.2026, 04.06.2026 та 09.06.2026.
На підтвердження понесених витрат представником відповідача надано копію договору про надання правової допомоги № 2024/03 від 17.01.2024, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Петльованою Н.С.
Додатком № 3 до договору про надання правової допомоги № 2024/03 від 17.01.2024, укладеним 19.08.2025, сторони погодили вартість правничої допомоги з подання до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи, вивчення та аналізу матеріалів справи № 712/10756/25 у розмірі 3 500,00 грн. Додатком № 4 до вказаного договору визначено розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги: підготовка та подання до суду відзиву – 8 000,00 грн, інші заяви та клопотання – від 1 200,00 грн, участь у судових засіданнях – 2 500,00 грн. 
Із наданого акта приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2025 до договору про надання правової допомоги № 2024/03 від 17.01.2024 вбачається, що адвокат надала, а клієнт прийняв послуги з подання до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи, вивчення та аналізу матеріалів справи № 712/10756/25, а також підготовки та подання до суду відзиву у цій справі. Вартість наданих і прийнятих за цим актом послуг становить 11 500,00 грн. 
На підтвердження оплати цих послуг відповідачем надано рахунки та платіжні інструкції. Із наданих платіжних документів убачається здійснення платежів за правничу допомогу, у яких фактичним платником зазначено ОСОБА_2 , а отримувачем – адвоката Петльовану Н.С. Також до матеріалів долучено листи про зміну призначення платежів для правильного віднесення окремих платежів до відповідних рахунків.
Крім того, до матеріалів справи подано акт приймання-передачі наданих послуг № 02 від 15.06.2026 до договору про надання правової допомоги № 2024/03 від 17.01.2024. Відповідно до цього акта адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги з участі у судовому засіданні 08.10.2025, яке не відбулося, у зв`язку з чим 50 % оплати було зараховано за участь у наступному судовому засіданні відповідно до п. 4 додатку № 4 до договору; участі у судовому засіданні 10.11.2025; участі у судовому засіданні 17.12.2025, яке також не відбулося, у зв`язку з чим 50 % оплати було зараховано за участь у наступному судовому засіданні; участі у судових засіданнях 10.03.2026, 08.04.2026 та 04.06.2026; а також підготовки клопотання про стягнення (відшкодування) витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 02 від 15.06.2026 вартість наданих і прийнятих за цим актом послуг становить 14 000,00 грн. 
Оцінюючи доводи сторін та надані ними докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із того, що сам по собі факт укладення договору про надання правничої допомоги, погодження сторонами розміру гонорару та його оплата не є безумовною підставою для покладення всієї сплаченої суми на іншу сторону.
Суд при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу має оцінити, чи були такі витрати фактичними, необхідними для розгляду справи, пов`язаними з її предметом, а також чи є їх розмір розумним і співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, значенням справи для сторін та результатом її розгляду.
При цьому суд враховує, що заяви сторін про ухвалення додаткового рішення подані у зв`язку з тим, що основним рішенням суду від 09.06.2026 питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу вирішено не було. У зв`язку з цим наявні підстави для ухвалення додаткового рішення відповідно до ст. 270 ЦПК України.
Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для розгляду заяви позивача лише з тієї причини, що представник позивача у заяві помилково послався на норми Господарського процесуального кодексу України. Зміст поданої заяви дає можливість чітко встановити її предмет, а саме вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі. Помилкове зазначення процесуального закону у заяві саме по собі не змінює її правової природи та не позбавляє суд обов`язку вирішити питання про судові витрати відповідно до норм ЦПК України.
Так само суд не вбачає підстав для неврахування доказів витрат на правничу допомогу лише з мотивів ненадсилання копій відповідних заяв третім особам. Суд бере до уваги, що питання, яке вирішується додатковим рішенням, стосується розподілу витрат між позивачем та відповідачем, а треті особи не є суб`єктами, з яких або на користь яких заявлено стягнення таких витрат. Крім того, сторони, між якими вирішується питання компенсації витрат, були обізнані про подані заяви та реалізували право на подання заперечень. За таких обставин відповідне процесуальне порушення, на яке посилаються сторони, не є достатньою підставою для відмови у вирішенні питання про судові витрати.
Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Позивачем документально підтверджено укладення з адвокатом Гарбазеєм Д.О. договору про надання правової допомоги № 21/Н-2025 від 04.08.2025, погодження гонорару в розмірі 15 000,00 грн, фактичну оплату цієї суми та прийняття наданих адвокатом послуг за актом від 12.06.2026.
Із наданих документів убачається, що правнича допомога позивачу включала підготовку позовної заяви та додатків до неї, аналіз відзиву, підготовку заяв про доповнення підстав позову, приєднання письмових доказів, збільшення позовних вимог, аналіз пояснень третіх осіб та участь адвоката у судових засіданнях.
Суд враховує, що справа не належить до категорії справ значної складності, однак її розгляд потребував аналізу сімейного законодавства, судової практики щодо додаткових витрат на дітей, оцінки декількох груп витрат, підготовки процесуальних документів та участі представника у судових засіданнях. З огляду на обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, кількість заявлених позовних вимог, ціну позову та тривалість розгляду справи, заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн не є очевидно завищеною та загалом відповідає критеріям реальності й розумності.
Водночас рішенням суду від 09.06.2026 позов задоволено частково: із заявленої до стягнення суми 52 648,52 грн задоволено 30 998,50 грн, що становить 58,9 % від ціни позову. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з урахуванням часткового задоволення позову на 58,9 % з відповідача на користь позивача підлягали б стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 835 грн, що становить 58,9 % від підтвердженої суми витрат позивача 15 000,00 грн.
Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідачем документально підтверджено укладення з адвокатом Петльованою Н.С. договору про надання правової допомоги № 2024/03 від 17.01.2024, погодження окремих видів правничої допомоги у додатках до договору, складення актів приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2025 на суму 11 500,00 грн та від 15.06.2026 на суму 14 000,00 грн, а також надання рахунків і платіжних документів. Загальний розмір витрат, заявлений відповідачем до відшкодування, становить 25 500,00 грн.
Разом із тим суд враховує заперечення позивача щодо неспівмірності заявленої відповідачем суми витрат зі складністю справи, ціною позову, обсягом виконаних адвокатом робіт та результатом розгляду справи.
З наданих відповідачем документів убачається, що частина заявлених до компенсації витрат стосується ознайомлення з матеріалами справи, їх вивчення та аналізу, підготовки відзиву, а також підготовки клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Суд бере до уваги, що підготовка відзиву на позовну заяву об`єктивно охоплює ознайомлення з матеріалами справи, аналіз позовних вимог і доданих до позову доказів. Тому включення до витрат окремо 3 500,00 грн за подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи, їх вивчення та аналіз, а також 8 000,00 грн за підготовку і подання відзиву потребує оцінки з погляду розумності та недопущення подвійного відшкодування одних і тих самих підготовчих дій.
Також суд враховує, що заявлена відповідачем сума витрат 25 500,00 грн є істотною порівняно з ціною позову 52 648,52 грн та становить майже половину ціни позову. За обставин цієї справи покладення на позивача витрат відповідача в повному заявленому розмірі не відповідало б критеріям пропорційності та розумності.
Оцінюючи витрати відповідача в сукупності, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 25 500,00 грн є завищеною для цієї справи. З урахуванням предмета спору, ціни позову, часткового відхилення позовних вимог, обсягу фактично виконаних представником відповідача робіт, підготовки відзиву та участі у судових засіданнях, суд вважає розумним, співмірним і необхідним розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
Оскільки позовні вимоги відхилено в частині 41,1 %, саме в такій пропорції витрати відповідача на професійну правничу допомогу можуть бути покладені на позивача. Отже, з позивача на користь відповідача підлягали б стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 165,00 грн, що становить 41,1 % від визначеної судом розумної суми витрат відповідача 15 000,00 грн.
Враховуючи, що кожна зі сторін заявила вимогу про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, а основне рішення ухвалене за результатами часткового задоволення позову, суд вважає за необхідне здійснити остаточний розподіл судових витрат шляхом визначення різниці між сумами, які підлягають компенсації кожній зі сторін.
З відповідача на користь позивача підлягали б стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 835,00 грн.
З позивача на користь відповідача підлягали б стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 165,00 грн.
Після взаємного зарахування зазначених сум остаточно до стягнення підлягає різниця в розмірі 2 670,00 грн на користь позивача.
За таких обставин заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення також підлягає частковому задоволенню, а остаточно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 670,00 грн.
Керуючись ст. 2, 15, 133-134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гарбазея Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Петльованої Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
В іншій частині заяв представника позивача та представника відповідача про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Доповнити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.06.2026 у справі № 712/10756/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дітей.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 670 (дві тисячі шістсот сімдесят) грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Третя особа 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Третя особа 2: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Суддя            В.О. Пономар