ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року	справа № 380/2313/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ЄДРПОУ 43968090) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Теплокомуненерго» ( 79027, Львівська область, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ЄДРПОУ 36079117) про стягнення податкового боргу,- 

встановив:
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Теплокомуненерго»,з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, у якій просить суд: 
- стягнути до бюджету кошти з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в розмірі 34 148,23 грн.
В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Львівській області ( далі – позивач) покликається на те, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Теплокомуненерго» ( далі – відповідач) наявна заборгованість перед бюджетом, яка складається із податку на додану вартість. Вказує, що на теперішній час суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Враховуючи те, що відповідач не вживає жодних заходів для погашення податкових зобов`язань, тому просить стягнути до бюджету вищезазначені грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків.
Ухвалою судді від 11 лютого 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 26.02.2026, в якому з наведеними позивачем у позовній заяві обставинами та вимогами не погоджується повністю. Зазначає про те, що податковим повідомленням-рішенням №01047913010408 від 12.03.2025 застосовано штраф у сумі 20 702,31 грн за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, який сплачено своєчасно, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.03.2025 №ПН202. Податковим повідомленням-рішенням №01048113010408 від 12.03.2025 застосовано штраф у сумі 480,86 грн за порушення строків сплати ПДВ, який сплачено у встановлений строк, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.03.2025 №ПН201. Податковим повідомленням-рішенням №0/26918/13-01-04-08 від 12.06.2025 застосовано штраф у сумі 20 325,10 грн, який сплачено у повному обсязі частинами згідно з платіжними інструкціями від 26.06.2025 №ПН62 (10 150,00 грн) та від 27.06.2025 №ПН179 (10 175,10 грн), що в сукупності становить 20 325,10 грн. Таким чином, усі податкові зобов`язання, визначені зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, сплачені своєчасно та у повному обсязі, що виключає наявність податкового боргу та підстав для нарахування пені.
Представник відповідача подав до суду додаткові пояснення у справі від 5.03.2026, де зазначає про таке. Згідно з розрахунком податкових зобов`язань, поданим позивачем до позовної заяви, датами узгодження податкових зобов`язань є: за ППР №01047913010408 від 12.03.2025 — 28.03.2025, за ППР №01048113010408 від 12.03.2025 — 28.03.2025, за ППР №0/26918/13-01-04-08 від 12.06.2025 — 30.06.2025. Таким чином, ТОВ «НВП «Теплокомуненерго» здійснило сплату податкових зобов`язань у межах встановлених строків, що виключає підстави для нарахування пені. Крім того, відповідно до п.п. 69.37 підрозділу 10 розділу XX ПК України у разі сплати платником податків протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання податкового повідомлення-рішення, суми податкового зобов`язання, визначеної за результатами документальних перевірок, проведених у період дії воєнного стану, штрафні (фінансові) санкції вважаються скасованими, а пеня не нараховується.
Представник позивача подав до суду додаткові пояснення від 8.04.2026, у яких зазначає про таке. Згідно з даними ІКС «Податковий блок» та інтегрованої картки платника, заборгованість ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» з ПДВ станом на 01.01.2025 становила 44 308,00 грн, яка сформована, зокрема, внаслідок уточнення податкових зобов`язань та зменшення від`ємного значення. У подальшому платником податків здійснювались коригування податкових зобов`язань, у тому числі збільшення на 169 804,00 грн та подальше зменшення цієї суми. Часткове погашення боргу здійснювалося, зокрема 28.03.2025 у сумі 21 183,30 грн, а також у подальшому шляхом сплати та стягнення коштів у межах виконавчих дій. Одночасно контролюючим органом здійснювалися донарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій на підставі податкових повідомлень-рішень від 12.03.2025 та 12.06.2025, а також нарахування пені відповідно до ст. 129 ПК України. Станом на кінець 2025 року, а також станом на 10.02.2026, заборгованість платника обліковувалась з урахуванням залишків несплачених податкових зобов`язань, штрафних санкцій та пені, що підтверджується даними інтегрованої картки платника. З урахуванням часткових погашень та примусового стягнення, предмет позову у справі №380/2313/26 був зменшений та станом на 03.03.2026 становив 34 148,23 грн, тоді як загальна облікова заборгованість — 35 778,12 грн. Відповідно до норм Податкового кодексу України (зокрема ст. 87, 95), у разі наявності податкового боргу кошти, що надходять від платника, підлягають автоматичному зарахуванню в рахунок його погашення у порядку черговості виникнення. Контролюючий орган діяв виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, що узгоджується також із вимогами ст. 19 та 67 Конституції України.
Представник відповідача подав додаткові пояснення від 17.04.2026, де зазначає про таке. Посилання позивача на нібито наявну заборгованість ТОВ «НВП «Теплокомуненерго» із сплати податкових зобов`язань є необґрунтованими та документально не підтвердженими. Жодних належних і допустимих доказів існування податкового боргу матеріали справи не містять. Предметом спору у цій справі є податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями: №01047913010408 від 12.03.2025, №01048113010408 від 12.03.2025 та №0/26918/13-01-04-08 від 12.06.2025, які були сплачені платником податків у повному обсязі у встановлені строки, що підтверджується платіжними документами, долученими до відзиву. Крім того, відсутність податкової заборгованості підтверджується витягом з Реєстру операцій електронного кабінету платника податків (додається). Відтак, податкові зобов`язання ТОВ «НВП «Теплокомуненерго» виконані своєчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим підстави для нарахування пені та існування податкового боргу відсутні.
Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Теплокомуненерго» має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість на загальну суму 34 148,23 грн .
Згідно з даними ІКС «Податковий блок» та інтегрованої картки платника податків, станом на 01.01.2025 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» по ПДВ становила 44 308,00 грн. Із цієї суми 10 861,00 грн було донараховано до сплати відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № 9385072686 за 01.10.2024, а 33 447,00 грн — спрямовано на погашення боргу шляхом зменшення від`ємного значення за цим самим уточнюючим розрахунком.
16.01.2025 відповідачем самостійно збільшено суму ПДВ, що пiдлягала сплатi, нарахував 169 804,00 грн податкових зобов`язань згідно Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9003003043 за 01.10.2024.
21.02.2025 відповідачем зменшено на 169 804,00 грн суму ПДВ, що пiдлягала сплатi – згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок за 01.10.2024.
Відповідачем 28.03.2025 було сплачено в рахунок погашення податкового боргу – 21 183,30 грн. (згідно платіжних інструкцій від 28.03.2025).
28.03.2025 позивач здійснив донарахування податкових зобов`язань, а саме: 480,86 грн штрафних санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням (форма «Ш») № 01048113010408 від 12.03.2025; 377,19 грн штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (форма «Н») № 01047913010408 від 12.03.2025; а також 20 325,12 грн штрафних санкцій відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма «Н») № 01047913010408 від 12.03.2025.
Надалі відповідачем 26.06.2025 було сплачено 10 150,00 грн, а 27.06.2025 — ще 10 175,10 грн.
30.06.2025 позивач здійснив донарахування податкових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій у сумі 20 325,10 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № 0/26918/13-01-04-08 від 12.06.2025.
Отже, станом на кінець 2025 року заборгованість ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» з податку на додану вартість становила 44 925,01 грн. Вказана сума сформувалася з таких складових:
- 2 799,60 грн — несплачений залишок за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ (у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок) № 9003003043 за 01.10.2024;
- 377,19 грн — за податковим повідомленням-рішенням (форма «Н») № 01047913010408 від 12.03.2025;
- 20 325,12 грн — за податковим повідомленням-рішенням (форма «Н») № 01047913010408 від 12.03.2025;
- 480,86 грн — за податковим повідомленням-рішенням (форма «Ш») № 01048113010408 від 12.03.2025;
- 306,03 грн — пеня, нарахована відповідно до ст. 129 ПКУ на підставі уточнюючого розрахунку № 9003003043 від 16.01.2025;
- 311,11 грн — пеня, нарахована відповідно до ст. 129 ПКУ на той самий уточнюючий розрахунок;
- 20 325,10 грн — за податковим повідомленням-рішенням (форма «Ш») № 0/26918/13-01-04-08 від 12.06.2025.
28.01.2026 з відповідача стягнуто в рахунок погашення податкового боргу 400,03 грн. в порядку п 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.
Нараховано пенi IКП на борг мин.р (ст. 129 ПКУ) на Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9003003043 вiд 16.01.2025 – 48,75 грн.
Відтак заборгованість відповідача станом на 10.02.2026 по ПДВ становила 44 573,73 грн. в тому числі, яка виникла на підставі:
- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9003003043 за 01.10.2024 не сплачений залишок – 2 399,57 грн.
- Податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Н') № 01047913010408 вiд 12.03.2025 – 377,19 грн.
- Податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Н') № 01047913010408 вiд 12.03.2025 – 20 325,12 грн.
- Податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Ш') № 01048113010408 вiд 12.03.2025 – 480,86 грн.
- Нарахованої пенi (ст. 129 ПКУ) на Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9003003043 вiд 16.01.2025 – 306,03 грн.
- Нарахованої пенi (ст. 129 ПКУ) на Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9003003043 вiд 16.01.2025 – 311,11 грн.
- Податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Ш') № 0/26918/13-01-04-08 вiд 12.06.2025 20 325,10 грн.
- Нарахованої пенi IКП на борг мин.р (ст. 129 ПКУ) на Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9003003043 вiд 16.01.2025 – 48,75 грн.
Предметом позову ГУ ДПС у Львівській області до ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Теплокомуненерго» є стягнення податкового боргу в сумі 42 174,16 грн, який сформувався з таких нарахувань:
377,19 грн — за податковим повідомленням-рішенням (форма «Н») № 01047913010408 від 12.03.2025;
20 325,12 грн — за податковим повідомленням-рішенням (форма «Н») № 01047913010408 від 12.03.2025;
480,86 грн — за податковим повідомленням-рішенням (форма «Ш») № 01048113010408 від 12.03.2025;
306,03 грн — пеня, нарахована відповідно до ст. 129 ПКУ на уточнюючий розрахунок № 9003003043 від 16.01.2025; 
311,11 грн — пеня, нарахована на той самий уточнюючий розрахунок; 
20 325,10 грн — за податковим повідомленням-рішенням (форма «Ш») № 0/26918/13-01-04-08 від 12.06.2025.
Нарахованої пенi IКП на борг мин.р (ст. 129 ПКУ) на Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартiсть у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок № 9003003043 вiд 16.01.2025 – 48,75 грн.
16.02.2026 відповідач сплатив 10 425,00 грн у рахунок погашення податкового боргу. Надалі, 17.02.2026 у порядку п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України з боржника примусово стягнуто ще 0,50 грн у рахунок погашення податкової заборгованості.
Водночас, з урахуванням того, що перед сумою боргу, яка є предметом адміністративної справи № 380/2313/26, обліковується інша заборгованість із більш раннім строком виникнення, розмір позовних вимог зменшився на 8 025,93 грн і станом на 03.03.2026 становить 34 148,23 грн. При цьому загальний обсяг податкового боргу складає 35 778,12 грн.
Докази, які б підтверджували, що згадана податкова вимога та податкове повідомлення-рішення відповідачем оскаржувалися у справі відсутні, відповідно, визначені у них зобов`язання є узгодженими. У добровільному порядку заборгованість відповідач не сплатив.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п.56.11 ст.56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
У п. 57.1 ст. 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.2 ст. 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.
Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.
Суд зазначає про те, що відповідач вживав заходи щодо погашення податкового боргу, що підтверджується платіжними інструкціями від 28.03.2025 № ПН202, від 28.03.2025 № ПН201, а також від 26.06.2025 № ПН62 і від 27.06.2025 № ПН179.
Разом з тим, зазначені кошти були зараховані в рахунок погашення податкового боргу попередніх періодів.
Відтак, суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу у відповідності до підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог п.59.1 ст.59 ПК України, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За правилами п.58.3 ст.58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
На виконання вказаних положень ПК України, позивач надіслав на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 24 липня 2024 року №0014340-1302-1301. Проте, вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідачем не погашено. Податковий борг відповідача з цього часу не переривався.
Згідно з п.п.95.1, 95.2 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. (абз. 1 п. 95.3 ст.95 ПК України).
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право органу державної податкової служби звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Враховуючи, що заборгованість у розмірі 34 148,23 грн відповідачем у встановлені законом строки не сплачена, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду справи не надано, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,-

вирішив:
адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ЄДРПОУ 43968090) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Теплокомуненерго» ( 79027, Львівська область, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ЄДРПОУ 36079117) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.
Стягнутии з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Теплокомуненерго» до бюджету кошти з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в розмірі 34 148,23 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Брильовський Роман Михайлович