Справа № 474/491/26
Провадження № 3/474/118/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

02.07.26 с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г.,
за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.
прокурорки Кейс С.В.
особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 
розглянув матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директорки Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, -
встановив:

1. Директорка Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України “Про запобігання корупції” (далі - Закон), відповідно до п.п. “а” п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, не вжила жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила безпосереднього керівника чи інший визначений законом орган, у даному випадку Відділ освіти Врадіївської селищної ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вчинення дій та прийняття рішення, а саме підписання наказу від 21.10.2024 № 22-К щодо призначення сезонним кочегаром свого чоловіка ОСОБА_2 , з яким остання пов`язана особистими, сімейними стосунками, який став підставою для подальшого фінансового та матеріального забезпечення за рахунок бюджету, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії № 306 від 29.05.2026 надійшов до суду 08.06.2026.
2. Директорка Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району ОСОБА_1 ,  будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України “Про запобігання корупції” (далі - Закон), відповідно до п.п. “а” п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, не вжила жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ від 21.10.2024 № 22-К щодо призначення сезонним кочегаром свого чоловіка ОСОБА_2 , з яким остання пов`язана особистими, сімейними стосунками, який став підставою для подальшого фінансового та матеріального забезпечення за рахунок бюджету, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії № 307 від 29.05.2026 надійшов до суду 08.06.2026.
3. Директорка Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України “Про запобігання корупції” (далі - Закон), відповідно до п.п. “а” п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, не вжила жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила безпосереднього керівника чи інший визначений законом орган, у даному випадку Відділ освіти Врадіївської селищної ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вчинення дій та прийняття рішення, а саме підписання наказу від 07.11.2025 № 26-К щодо призначення сезонним кочегаром свого чоловіка ОСОБА_2 , з яким остання пов`язана особистими, сімейними стосунками, який став підставою для подальшого фінансового та матеріального забезпечення за рахунок бюджету, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії № 308 від 29.05.2026 надійшов до суду 08.06.2026.
4. Директорка Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району ОСОБА_1 ,  будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України “Про запобігання корупції” (далі - Закон), відповідно до п.п. “а” п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, не вжила жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ від 07.11.2025 № 26-К щодо призначення сезонним кочегаром свого чоловіка ОСОБА_2 , з яким остання пов`язана особистими, сімейними стосунками, який став підставою для подальшого фінансового та матеріального забезпечення за рахунок бюджету, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії № 309 від 29.05.2026 надійшов до суду 08.06.2026.
Відповідно до протоколів щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями та звіту про неможливість розподілу справи між суддями від 08.06.2026, призначення судді не відбулося.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.06.2026 головуючим суддею визначено суддю Сокола Ф.Г.
Постановою від 16.06.2026 справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, об`єднані в одну справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер 474/491/26, провадження № 3/474/118/26.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала та зазначила про своє розкаяння, у зв`язку з чим просила призначити їй мінімальне адміністративне стягнення.
Прокурорка Кейс С.В. просила визнати ОСОБА_1 виною у вчиненні адміністративних правопорушень та призначити їй покарання у виді 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю встановленим наступне.
Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до п.п. “а”, п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України “Про запобігання корупції” cуб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів, Голова, заступники Голови, інші члени Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, крім обраних з числа здобувачів вищої освіти та представників всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, а також посадові особи секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, Голова, заступники Голови, члени Національної комісії з питань психічного здоров`я, які здійснюють свої повноваження на постійній основі.
Частинами 5 та 6 ст. 28 Закону України “Про запобігання корупції” визначено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов`язана звернутися за роз`ясненням до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за роз`ясненнями пізніше було виявлено конфлікт інтересів.
Аналіз диспозиції ч. 1 та ч. 2 ст.172-7КУпАП дає можливість встановити, що чинним законодавством передбачено відповідальність за вчинення наступних діянь: 1) неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; 2) вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
При цьому відповідно до ч. 2 Примітки до ст.172-7КУпАП зазначається, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Як вбачається з вищевикладених положень, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7, нерозривно пов`язана з таким елементом як приватний інтерес, його суперечність з службовими повноваженнями, внаслідок чого виникає реальний конфлікт інтересів.
Слід зауважити, що реальний конфлікт інтересів має бути чітко вираженим, конкретизованим та простежуватися на основі визначення того, який приватний інтерес переслідує особа у даному випадку, та яким чином цей приватний інтерес вступає у суперечність з службовими інтересами.
У свою чергу реальний конфлікт інтересів безпосередньо впливає на рівень об`єктивності та неупередженості особи при прийнятті рішень, вчиненні або не вчиненні певних дій, що відносяться до її службових або представницьких повноважень. Тобто, реальний конфлікт інтересів перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з прийнятим рішенням, внаслідок чого останнє не може вважатися неупередженим та об`єктивним.
Крім того, ознакою об`єктивної сторони зазначених правопорушень є саме реальний, а не потенційний конфлікт інтересів, тобто саме суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями особами. Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.
Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Разом з тим, констатація наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є можливою лише у тому випадку, коли реальний конфлікт інтересів впливає на реалізацію посадовою особою своїх дискреційних повноважень.

Право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд передбачає можливість його дискреції, тобто право вибору між декількома діями чи рішеннями, що однаково є правомірними та передбачені чинним законодавством.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Наявність дискреції (розсуду) посадової особи є визначальною та необхідною умовою для вирішення питання про наявність у її діях реального конфлікту інтересів, адже у випадку, коли особа у відповідності до імперативних вимог чинного законодавства має діяти у чітко визначений спосіб, чітко визначених межах та формі або повинна утримуватися від певних дій і в неї немає жодного власного розсуду стосовно виду та характеру можливого рішення, дій чи бездіяльності, то в такому випадку реальний конфлікт інтересів не впливає на об`єктивність та неупередженість рішень, дій чи бездіяльності посадової особи, оскільки остання позбавлена будь-якої можливості діяти в будь-який інший спосіб, ніж написано у законі. Отже, наявність дискреційних повноважень є необхідною передумовою вирішення питання про наявність у діях особи реального конфлікту інтересів.
Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13.02.2018 у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справі №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 у справі № 569/16681/16-а та від 12.04.2018 у справі №826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, можливе лише за сукупності умов: наявності у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; повноважень на прийняття рішення; факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.
Згідно з вимогами ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно ст. 1 ЗУ “Про запобігання корупції” (далі Закон), голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.
Відповідно до пп. “а” п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Відповідно до п. 6 роз`яснення затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) № 4 від 13.11.2023 до посадових осіб юридичних осіб публічного права належить, зокрема, керівник юридичної особи публічного права.
Під “посадовими особами юридичної особи публічного права” слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.
У відповідності до Статуту Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, затвердженого рішенням Врадіївської селищної ради № 1 від 02.06.2022, засновником та власником Богемської початкової школи є Врадіївська селищна рада (п. 1.10.). Керівник закладу освіти має право призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільняти з посади працівників закладу освіти, визначати їхні посадові обов`язки, заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності, а також вирішувати інші питання, пов`язані з трудовими відносинами, відповідно до вимог законодавства (п. 6.9.).
Уповноваженим органом засновника з питань освіти є відділ освіти Врадіївської селищної ради.
Відповідно до посадової інструкції директорки Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради до її основних прав та обов`язків входить наступне, а саме: укладати господарські та інші угоди; заохочувати працівників навчального закладу; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників навчального закладу; видавати доручення; та інші права і обов`язки передбачені посадовою інструкцією.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 , як директорка Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району, наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та віднесена до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, який вона зобов`язана виконувати, в тому числі вимоги зазначені у ст. 28 Закону, та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією передбаченого ст. 172-7 КУпАП.
Відповідно до наказів № 22-к від 21.10.2024, № 26-к від 07.11.2025 ОСОБА_2 призначено на посаду сезонного кочегара Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області.
Відповідно до наказів № 8-к від 15.04.2025, № 2-к від 15.04.2026 ОСОБА_2 звільнено з посади сезонного кочегара Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області.
Зазначені накази видані за підписом директорки Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області ОСОБА_1 
01.04.1978 Виконавчим комітетом Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 6, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00057827953 від 20.04.2026
Зазначена обставина сімейних стосунків кочегара ОСОБА_2 та директорки Богемської початкової школи ОСОБА_1 обумовлює приватний інтерес останньої, який полягає в службовій можливості покращення умов праці, матеріального та соціально-побутового забезпечення своєму чоловіку, що створює потенційний конфлікт інтересів. 
Відповідно до листа Відділу освіти Врадіївської селищної ради № 278 від 04.05.2026 жодних повідомлень про виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів від директора Богемської початкової школи не надходило.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про запобігання корупції” реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
У п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України ст. 1 Закону України “Про запобігання корупції” визначено, що потенційний конфлікт інтересів це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи в реальному конфлікті інтересів зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно п.п. “а” п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України “Про запобігання корупції” - суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України “Про запобігання корупції”, 21.10.2024 та 07.11.2025, перебуваючи на робочому місці, не повідомила у встановленому Законом порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час вирішення питання щодо призначення на посаду сезонного кочегара Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі “Коробов проти України” Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення “поза розумним сумнівом”. Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії правопорушенням, пов`язаним з корупцією є невідворотність відповідальності за вчинення таких правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначні.
Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 306 від 29.05.2026, який остання підписала без будь-яких зауважень щодо його змісту, підтверджується: рапортом оперуповноваженої УСР в Миколаївській області ДСР Національної поліції України старшої лейтенантки поліції Кашинської І. № 22257-2026 від 29.05.2026; листом начальника Управління стратегічних розслідувань у Миколаївській області Рудого І. № 47021-2026 від 21.04.2026; статутом Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, затвердженого рішенням Врадіївської селищної ради № 1 від 02.06.2022; положенням про преміювання працівників Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, затвердженого наказом № 5 від 08.01.2026 директоркою початкової школи ОСОБА_4 ; особовою карткою працівника ОСОБА_1 ; посадовою інструкцією директорки Богемської початкової школи Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області код 1210.1, затвердженої начальницею відділу освіти Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області ОСОБА_5 від 01.02.2023; розрахунково-платіжною відомістю ОСОБА_1 № 13100 з серпня 2024 по квітень 2026; особовою карткою працівника ОСОБА_2 ; наказами № 22-к від 21.10.2024, № 26-к від 07.11.2025 про призначення на посаду сезонного кочегара ОСОБА_2 ; наказами № 8-к від 15.04.2025, № 2-к від 15.04.2026 про звільнення з посади сезонного кочегара ОСОБА_2 ; розрахунково-платіжною відомістю ОСОБА_2 № 13106 з серпня 2024 по квітень 2026; листом начальниці Відділу освіти Врадіївської селищної ради № 278 від 04.05.2026. 

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними і допустимим та такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.
При призначенні адміністративного стягнення, враховуючи приписи ст.ст. 23-36 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення та з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою її виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу мінімальної межі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 23-36, 40-1, 172-7, 221, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.
У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол