ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1271/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Мужичук Ю.Ю. 
за участі секретаря судового засідання Крамарової Н.В. 
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт" 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" 	
про 	стягнення коштів 	
за участю представників:
позивача: Тучанінов В.І., адвокат
відповідача: не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» про стягнення 297 345,04 грн основного боргу, 59 279,78 грн інфляційних нарахувань, 16 412,32 грн процентів за користування грошовими коштами.
Позов обгрунтований тим, що між сторонами 21.02.2022 був укладений договір поставки 357/22, відповідно до умов якого позивач здійснив попередню оплату товару у загальному розмірі 1 015 053,22 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, товар у повному обсязі поставлений не був. Крім попередньої оплати, позивачем також додатково перераховано на користь відповідача грошові кошти у розмірі 2400,00 грн за платіжною інструкцією № 2528 від 10.04.2024 та 4399,97 грн за платіжною інструкцією № 2585 від 14.05.2024. Позивач вказує, що у подальшому між сторонами укладались інші договори поставки № 567/22 від 07.10.2022, № 38/23 від 09.01.2023, № 193/24 від 08.05.2024 при цьому здійснена позивачем попередня оплата зараховувалась відповідачем у рахунок поставок за такими договорами. Разом із тим, за твердженням позивача, загальна вартість фактично поставленого відповідачем товару становить 724 508,15 грн, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за Договором поставки 357/22 від 21.02.2022 у вигляді неповернутої суми попередньої оплати у розмірі 297 345,04 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання на суму боргу у відповідності до ст.625 ЦК України нараховані до стягнення також інфляційні нарахування у розмірі 59 279,78 грн. та проценти за користування грошовими коштами у розмірі 16 412,32 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.04.2026 позов залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви, а саме:
- надати письмову заяву із зазначенням правильної ціни позову;
- надати докази сплати судового збору у розмірі 4 476,45 грн.
24.04.2026, на виконання вимог ухвали суду, позивач усунув недоліки, які слугували підставою для залишення позовної заяви без руху шляхом подання заяви про усунення недоліків (вх.№ 9954).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.04.2026 відкрито провадження у справі № 922/1271/26; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.05.2026 о 12:00.
Протокольною ухвалою від 20.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.06.2026 о 12.00.
Представник позивача у судовому засіданні 03.06.2026 підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач правом подання відзиву до суду не скористався, повноважного представника у судове засідання 03.06.2026 не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся згідно з ч.5, 7ст.6 ГПК України шляхом направлення ухвал суду в електронній формі до Електронного кабінету відповідача із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.
Відповідно до частини 1статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
На підставічастини 4статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує практику ЄСПЛ як джерело права, зокрема, у справіОсіпов проти України, де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Протокольною ухвалою від 03.06.2026 відповідно до ст. 219 ГПК України оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення. Орієнтовний час проголошення рішення - - 10.06.2026 о 16:00.
У судовому засіданні 10.06.2026 , відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд установив таке.
21.02.2022 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ» як покупцем (надалі-Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» як постачальником (надалі-Відповідач) було укладено договір поставки №357/22.
За умовами вказаного договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором передати у власність Покупця Товар для використання у його господарській діяльності, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором прийняти та оплатити Товар. (п.2.1 Договору).
Відповідно до п.2.2 Договору сторони домовились, що Товар поставляється Партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість Товару в кожній Партії визначаються Сторонами в окремих Специфікаціях до цього Договору, що є його невід`ємними частинами.
Пунктом 2.4 Договору сторони домовились, що в разі поставки Товару, який не обумовлений Специфікацією, первинний документ, яким оформлена поставка такого Товару, має силу Специфікації і до нього застосовуються всі умови Договору, що застосовуються для Специфікацій. Підписанням цього Договору Сторони засвідчують, що надають повноваження та права особам, які від їх імені складають та підписують Первинні документи, яким надана сила Специфікацій, на складання та підписання таких документів, в тому числі щодо визначення асортименту, кількості та ціни Товару.
Згідно до п.3.2 Договору загальна вартість Товару, що поставляється по цьому Договору (сума Договору), визначається на підставі всіх Специфікацій до цього Договору складених протягом терміну його дії.
Відповідно до Специфікації № 1 до вищезазначеного Договору предметом поставки був товар: рідке концентроване добриво Квантум-Діафан-марка ACTion (5- 20-5) у кількості 20 тонн та єврокуб для зберігання добрив у кількості 16 шт. Загальна ціна товару становила 1 015 053,22 грн, у тому числі ПДВ 169 175,54 грн.
Пунктом 4.9 Договору передбачено, що підписанням цього Договору Покупець надає Постачальнику право на власний розсуд визначати напрямок та черговість зарахування будь-яких коштів отриманих від Покупця протягом дії цього Договору з метою виконання грошових зобов`язань Покупця, незалежно від зазначеного призначення платежу, в тому числі: 
- в рахунок оплати штрафних санкцій, неустойки, компенсацій, відшкодування тощо, які Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику по цьому Договору та/або іншим Договорам (правочинам), укладеним між Постачальником та Покупцем; 
- в рахунок оплати Товару по цьому Договору та/або товарів (послуг) по іншим Договорам (правочинам), укладеним між Постачальником та Покупцем; 
- в рахунок виконання будь-яких інших грошових зобов`язань Покупця перед Постачальником, що є невиконаними на день здійснення платежу.
Підпунктами 14.4.1, 14.14.2 пункту 14.4 Договору сторони погодили здійснювати обмін документацією виключно за погодженими контактними даними:
Для Постачальника: - Адреса для листування: 61098, Харківська обл., м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10 - Електрона пошта: a_z_h_2020@ukr.net
Для Покупця: - Адреса для листування: - Електронна пошта: kodatskyy_agrosvit@meta.ua
Згідно п.12.1 Договору №357/22 він набирає чинності з моменту його укладення Сторонами, дата якого зазначена в преамбулі Договору, та діє до 01 січня 2023 року, а в частині невиконаних зобов`язань, які виникли протягом дії цього Договору, до повного їх виконання Сторонами.
Позивач зазначає, що свій обов`язок з оплати товару за Договором поставки №357/22 від 21.02.2022 виконав належним чином та у повному обсязі, здійснивши 21.02.2022 на користь відповідача попередню оплату у сумі 1 015 053,22 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6096 від 21.02.2022.
Водночас, за твердженням позивача, відповідач обумовлений договором товар - добрива та ємності для їх зберігання - не поставив. Позивач також зазначає, що після початку 24.02.2022 повномасштабного вторгнення російської федерації він втратив інтерес до отримання зазначеної продукції.
Як вказує позивач, надалі між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ» як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» як постачальником були укладені інші ідентичні за змістом договори поставки, а саме: договір №567/22 від 07.10.2022, договір №38/23 від 09.01.2023 та договір №193/24 від 08.05.2024.
Так, відповідно до договору поставки №567/22 від 07.10.2022 сторонами погоджено поставку засобів захисту від шкідників «Квікфос» та «Щелкунчик». Зокрема, специфікацією №1 від 07.10.2022 погоджено поставку товару на суму 688 997,88 грн, специфікацією №2 від 17.11.2022 - на суму 2 400,00 грн, а також специфікацією №1 від 09.01.2023 - на суму 3 600,00 грн.
За договором поставки №38/23 від 09.01.2023 погоджувалась поставка засобів захисту від шкідників «Щелкунчик» та «ПацюкOFF». На виконання вказаного договору сторонами підписано: специфікацію №1 від 09.01.2023 на суму 3 600,00 грн, специфікацію №2 від 14.04.2023 на суму 4 800,00 грн, специфікацію №4 від 31.10.2023 на суму 1 650,06 грн, специфікацію №5 від 09.11.2023 на суму 3 250,12 грн, специфікацію №6 від 10.11.2023 на суму 4 000,03 грн та специфікацію №7 від 06.12.2023 на суму 4 000,03 грн.
За договором поставки №193/24 від 08.05.2024 погоджено поставку засобів захисту від шкідників «Щелкунчик». Відповідно до специфікації №1 від 08.05.2024 сторонами погоджено поставку товару на суму 4 399,97 грн, а згідно зі специфікацією №2 від 30.09.2024 - на суму 5 760,00 грн.
Таким чином, як зазначає позивач, загальна вартість додатково погодженого до поставки товару після 07.10.2022 складала 726 458,09 грн.
Позивач зазначає, що додатково сплатив на користь відповідача 2 400,00 грн відповідно до платіжної інструкції №2528 від 10.04.2024 та 4 399,97 грн відповідно до платіжної інструкції №2585 від 14.05.2024.
Обґрунтовуючи порядок зарахування сплачених коштів, позивач посилається на пункт 4.9 договору поставки №357/22 від 21.02.2022, відповідно до якого відповідач мав право на власний розсуд визначати напрямок та черговість зарахування будь-яких коштів, отриманих від покупця протягом дії цього договору, у тому числі в рахунок оплати за цим договором та/або за іншими договорами, укладеними між сторонами.
У зв`язку з цим позивач вважає, що здійснена ним 21.02.2022 передоплата у сумі 1 015 053,22 грн у межах Договору поставки 357/22 від 21.02.2022 є належним способом розрахунків за поставлений відповідачем товар за договорами №567/22 від 07.10.2022, №38/23 від 09.01.2023 та №193/24 від 08.05.2024.
Позивач зазначає, що на виконання укладених між сторонами договорів поставки відповідачем частково здійснена поставка товару, отримання якого оформлювалося відповідними видатковими накладними.
Так, за договором поставки №567/22 від 07.10.2022 ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» поставило СТОВ «АГРОСВІТ» засіб захисту від шкідників «Квікфос ТБ» на суму 688 997,88 грн, що підтверджується видатковою накладною №1533 від 11.10.2022. Крім того, відповідно до видаткової накладної №1590 від 17.11.2022 позивачем отримано засіб захисту від шкідників «Щелкунчик» на суму 2 400,00 грн.
За договором поставки №38/23 від 09.01.2023 відповідачем здійснювалася поставка засобів захисту від шкідників «Щелкунчик» та «ПацюкOFF», що підтверджується відповідними видатковими накладними. Зокрема, згідно з видатковою накладною №10 від 09.01.2023 позивачем отримано товар на суму 3 600,00 грн, а відповідно до видаткової накладної №602 від 14.04.2023 - товар на суму 4 800,00 грн. Згідно з видатковою накладною №2350 від 18.10.2023 отримано засоби захисту від шкідників «Щелкунчик» та «ПацюкOFF» на суму 1 650,06 грн. Також, аналогічний товар на суму 1 650,06 грн був поставлений відповідачем відповідно до видаткової накладної №2397 від 02.11.2023.Відповідно до видаткової накладної №2419 від 09.11.2023 відповідачем поставлено засоби захисту від шкідників «Щелкунчик» та «ПацюкOFF» на суму 3 250,12 грн, а згідно з видатковою накладною №2425 від 13.11.2023 - засіб захисту від шкідників «Щелкунчик» на суму 4 000,03 грн. Також позивач зазначає, що відповідно до видаткової накладної №2482 від 06.12.2023 ним отримано засіб захисту від шкідників «Щелкунчик» на суму 4 000,03 грн.
За договором поставки №193/24 від 08.05.2024 відповідач поставив засіб захисту від шкідників «Щелкунчик» на суму 4 399,97 грн, що підтверджується видатковою накладною №628 від 08.05.2024, а також товар на суму 5 760,00 грн відповідно до видаткової накладної №1031 від 30.09.2024.
Таким чином, загальна вартість поставленого Відповідачем товару становить 724 508,15 грн.
Як вказує позивач, 05.06.2024 за вих. №13 він направив відповідачу лист із вимогою про повернення сплачених коштів у сумі 303 105,04 грн. Вказане звернення, за твердженням позивача, було надіслано на адресу електронної пошти постачальника.
Після прийняття 30.09.2024 від відповідача товару на суму 5 760,00 грн позивач повторно 05.08.2025 направив відповідачу лист також на адресу електронної пошти постачальника аналогічного змісту щодо повернення вже уточненої суми - 297 345,04 грн. 
У зв`язку з відсутністю реагування відповідача на попередні звернення, позивач 02.10.2025 за вих. №02102025-42 направив на адресу відповідача претензію щодо невиконання умов договору поставки разом із двома підписаними актами звірки. Вказані документи, як зазначає позивач, також залишилися без відповіді та реагування з боку ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ».
Відтак, позивач вважає, що з урахуванням суми здійсненої попередньої оплати та вартості фактично поставленого відповідачем товару заборгованість останнього за непоставлену продукцію станом на час звернення до суду становить 297 345,04 грн.
Крім того, посилаючись на прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання щодо повернення коштів за непоставлений товар, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні нарахування у розмірі 59 279,78 грн та три проценти річних у сумі 16 412,32 грн, нараховані за період з 13.06.2024 по 13.04.2026 відповідно до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.
Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Судом встановлено, що відповідно до специфікації №1 до договору поставки №357/22 сторонами погоджено поставку рідкого концентрованого добрива «Квантум-Діафан-марка ACTion (5-20-5)» у кількості 20 тонн та єврокубів для зберігання добрив у кількості 16 штук загальною вартістю 1 015 053,22 грн.
На виконання умов договору позивачем 21.02.2022 здійснено попередню оплату товару у сумі 1 015 053,22 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6096 від 21.02.2022.
Як вказує позивач та що не спростовано відповідачем, товар, погоджений сторонами у специфікації №1 до договору поставки №357/22 від 21.02.2022, а саме рідке концентроване добриво «Квантум-Діафан-марка ACTion (5-20-5)» та єврокуби для зберігання добрив, відповідачем поставлений не був.
При цьому позивач зазначає, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24.02.2022 він втратив інтерес до отримання зазначеної продукції.
Разом з тим судом встановлено, що у подальшому між сторонами були укладені договори поставки №567/22 від 07.10.2022, №38/23 від 09.01.2023 та №193/24 від 08.05.2024, на виконання яких відповідачем здійснювалася поставка засобів захисту рослин, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.
Так, відповідно до видаткової накладної №1533 від 11.10.2022 відповідач поставив позивачу товар на суму 688 997,88 грн, відповідно до видаткової накладної №1590 від 17.11.2022 - товар на суму 2 400,00 грн, відповідно до видаткової накладної №10 від 09.01.2023 - товар на суму 3 600,00 грн, відповідно до видаткової накладної №602 від 14.04.2023 - товар на суму 4 800,00 грн.
Крім того, відповідно до видаткових накладних №2350 від 18.10.2023 та №2397 від 02.11.2023 відповідачем поставлено товар на суму 1 650,06 грн за кожною накладною, відповідно до видаткової накладної №2419 від 09.11.2023 - товар на суму 3 250,12 грн, відповідно до видаткової накладної №2425 від 13.11.2023 - товар на суму 4 000,03 грн, відповідно до видаткової накладної №2482 від 06.12.2023 - товар на суму 4 000,03 грн, відповідно до видаткової накладної №628 від 08.05.2024 - товар на суму 4 399,97 грн та відповідно до видаткової накладної №1031 від 30.09.2024 - товар на суму 5 760,00 грн.
Загальна вартість фактично поставленого відповідачем товару становить 724 508,15 грн.
Окрім цього, судом встановлено, що позивачем додатково сплачено відповідачу 2 400,00 грн відповідно до платіжної інструкції №2528 від 10.04.2024 та 4 399,97 грн відповідно до платіжної інструкції №2585 від 14.05.2024.
При цьому пунктом 4.9 договору поставки №357/22 від 21.02.2022 сторони погодили, що покупець надає постачальнику право на власний розсуд визначати напрямок та черговість зарахування будь-яких коштів, отриманих від покупця протягом дії договору, незалежно від зазначеного призначення платежу, в тому числі в рахунок оплати товару за цим договором та/або товарів (послуг) за іншими договорами, укладеними між сторонами.
Таким чином, з урахуванням аргументованої позиції позивача у справі, відсутності заперечень відповідача та умов договору, суд дійшов висновку, що сплачена позивачем попередня оплата за договором поставки №357/22 від 21.02.2022 була частково використана сторонами як оплата товару, поставленого відповідачем за іншими договорами поставки.
Дослідивши умови договору поставки №357/22 від 21.02.2022 та специфікації до нього, суд встановив, що сторонами погоджено найменування, кількість та вартість товару, який підлягав поставці, однак строку поставки такого товару умовами договору та наданими до матеріалів справи специфікаціями не визначено.
При цьому матеріалами справи підтверджується, що після здійснення позивачем попередньої оплати між сторонами у подальшому були укладені договори поставки №567/22 від 07.10.2022, №38/23 від 09.01.2023 та №193/24 від 08.05.2024, на виконання яких відповідачем здійснювалася поставка іншого товару за видатковими накладними №1533 від 11.10.2022 на суму 688 997,88 грн, №1590 від 17.11.2022 на суму 2 400,00 грн, №10 від 09.01.2023 на суму 3 600,00 грн, №602 від 14.04.2023 на суму 4 800,00 грн, №2350 від 18.10.2023 на суму 1 650,06 грн, №2397 від 02.11.2023 на суму 1 650,06 грн, №2419 від 09.11.2023 на суму 3 250,12 грн, №2425 від 13.11.2023 на суму 4 000,03 грн, №2482 від 06.12.2023 на суму 4 000,03 грн, №628 від 08.05.2024 на суму 4 399,97 грн та №1031 від 30.09.2024 на суму 5 760,00 грн.
При цьому відповідно до п.2.4 договору поставки №357/22 від 21.02.2022 сторони погодили, що в разі поставки Товару, який не обумовлений Специфікацією, Первинний документ, яким оформлена поставка такого Товару, має силу Специфікації і до нього застосовуються всі умови Договору, що застосовуються для Специфікацій. Підписанням цього Договору Сторони засвідчують, що надають повноваження та права особам, які від їх імені складають та підписують Первинні документи, яким надана сила Специфікацій, на складання та підписання таких документів, в тому числі щодо визначення асортименту, кількості та ціни Товару.
Отже, підписані сторонами видаткові накладні є належними доказами погодження сторонами поставки товару в межах господарських правовідносин, що склалися між сторонами.
Відтак, з урахуванням здійсненої позивачем попередньої оплати за договором поставки №357/22 від 21.02.2022 у розмірі 1 015 053,22 грн, а також додатково сплачених відповідачу грошових коштів у сумі 2 400,00 грн відповідно до платіжної інструкції №2528 від 10.04.2024 та у сумі 4 399,97 грн відповідно до платіжної інструкції №2585 від 14.05.2024, загальний обсяг перерахованих позивачем на користь відповідача коштів становить 1 021 853,19 грн.
При цьому, враховуючи встановлений судом факт поставки відповідачем товару на загальну суму 724 508,15 грн, невикористаний залишок грошових коштів, сплачених позивачем, становить 297 345,04 грн
Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до приписів ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.02.2018 року в справі №910/5444/17, зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
З аналізу умов договору поставки №357/22 від 21.02.2022 вбачається, що сторонами погоджено обов`язок постачальника здійснити поставку товару, визначеного у відповідних специфікаціях до договору, тоді як строки поставки товару умовами договору та наданими до матеріалів справи специфікаціями окремо не визначені.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Позивач зазначає, що з урахуванням положень ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України 05.06.2024 за вих. №13 ним було направлено на адресу ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» вимогу про повернення сплачених коштів у сумі 303 105,04 грн.
На підтвердження направлення відповідачу листа від 05.06.2024 за вих. №13 про повернення грошових коштів у сумі 303 105,04 грн. позивачем надано копію листа за вих. №13 від 05.06.2024 та скриншоти електронної пошти.
Однак суд зазначає,що надані скриншоти електронного листування не містять відомостей, які б давали можливість достовірно встановити зміст вкладених до електронного повідомлення документів, їх найменування та реквізити. Зі змісту наданих доказів неможливо встановити, що саме лист від 05.06.2024 за вих. №13 був доданий до електронного повідомлення та направлений на адресу електронної пошти відповідача.
Відтак надані позивачем документи не підтверджують належними та допустимими доказами факт направлення відповідачу саме листа від 05.06.2024 за вих. №13, а тому не можуть бути покладені в основу висновку суду щодо пред`явлення відповідачу відповідної вимоги.
Матеріали справи також містять лист №30 від 05.08.2025, адресований ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ», у якому СТОВ «АГРОСВІТ» після отримання 30.09.2024 товару на суму 5760,00 грн просило повернути грошові кошти у сумі 297 345,04 грн у зв`язку з неотриманням товару.
На підтвердження направлення вказаного листа позивачем до матеріалів справи долучено копію фіскального чека АТ «Укрпошта» та поштову накладну №6104401489055 від 05.08.2025, відповідно до яких на адресу відповідача здійснювалося поштове відправлення.
Крім того, надана позивачем копія поштового повідомлення містить відмітку про вручення поштового відправлення 07.08.2025.
Суд зазначає, що надані позивачем поштові документи не містять опису вкладення, у зв`язку з чим не дають можливості достовірно встановити зміст поштового відправлення, яке було отримано відповідачем.
Разом із цим, матеріалами справи підтверджується, що 02.10.2025 СТОВ «АГРОСВІТ» звернулося до ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» із письмовою претензією №02102025-42 щодо невиконання умов договору поставки №357/22 від 21.02.2022. У зазначеній претензії позивач вимагав від відповідача виконати зобов`язання щодо повернення 297 345,04 грн., а також просив підписати та повернути акти звірки взаєморозрахунків.
На підтвердження направлення зазначеної претензії до матеріалів справи долучено опис вкладення до цінного листа, відповідно до якого на адресу ТОВ «АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ» направлено претензію щодо невиконання умов договору поставки №357/22 та два примірники акту звірки. Крім того, матеріали справи містять поштову накладну АТ «Укрпошта» №6103700148373 та фіскальний чек від 03.10.2025, які підтверджують прийняття поштового відправлення оператором поштового зв`язку для пересилання на адресу відповідача. 
Верховний Суд у Постанові 911/3142/19 від 18.03.2021 р. зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується часткова поставка відповідачем товару на суму 724 508,15 грн, тоді як доказів поставки товару на решту суми попередньої оплати, так само як і доказів повернення відповідачем невикористаного залишку грошових коштів, матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 297 345,04 грн основного бору є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та не спростовані відповідачем.
Щодо заявлених до стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у розмірі 59 279,78 грн та три проценти річних у сумі 16 412,32 грн, нарахованих за період з 13.06.2024 по 13.04.2026, суд зазначає наступне.
02.10.2025 позивачем складено та 03.10.2025 направлено на адресу відповідача претензію №02102025-42 щодо невиконання умов договору поставки №357/22 від 21.02.2022, у якій СТОВ «АГРОСВІТ» вимагало повернути грошові кошти у розмірі 297 345,04 грн.
Факт направлення зазначеної претензії підтверджується наявними у матеріалах справи описом вкладення до цінного листа, поштовою накладною АТ «Укрпошта» №6103700148373 та фіскальним чеком від 03.10.2025.
Оскільки умовами договору поставки №357/22 від 21.02.2022 строк повернення грошових коштів у разі непоставки товару сторонами не визначено, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України.
Таким чином, з урахуванням направлення позивачем вказаної претензії 03.10.2025, семиденний строк для виконання відповідачем обов`язку щодо повернення спірних коштів сплинув 10.10.2025, а відтак відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, починаючи з 11.10.2025.
Здійснивши перерахунок трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за період з 11.10.2025 по 13.04.2026 на суму заборгованості 297 345,04 грн за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягають три проценти річних у розмірі 4 521,27 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 14 849,35 грн.
В іншій частині нарахувань 3% річних та інфляційних слід відмовити.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.
За приписами п. 5 ч. 1ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з п. 2 ч. 1ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені частково на суму 316 715,66 грн, у відповідності до п. 2 ч. 1ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 3 800,58 грн, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4,12,20,73,74,76-79,86,129,236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ" (61098, Харківська обл., місто Харків, вулиця Кашуби, будинок 10; код ЄДРПОУ 37875888) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСВІТ" (62562, Харківська область, Чугуївський район, с. Шестакове, вул. Шкирівка 244-Г; код ЄДРПОУ 31707522) основний борг у розмірі 297 345,04 грн., три проценти річних у розмірі 4 521,27 грн., інфляційні нарахування у розмірі 14 849,35 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 800,58 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "12" червня 2026 р. 

Суддя		Ю.Ю. Мужичук