ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/7963/24 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі № 580/7963/24 було обов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 07 лютого 2024 року перерахунок основної пенсії позивачки відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 та статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року № 230/96-ВР у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, та виплачувати основну пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком.
Відповідач на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 здійснив перерахунок пенсії позивача.
З перерахунку пенсії по пенсійній справі від 26.05.2025 вбачається, що з 07.02.2024 Головне управління розрахувало пенсію позивача в розмірі 12 728,82 грн, а саме:
- 12 558,00 грн - основний розмір пенсії (2 093,00 грн (прожитковий мінімум станом на січень 2024 року) х 6;
- 170,82 грн - додаткова пенсія, потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Проте, позивачка не погодилася із діями відповідача щодо виконання судового рішення і подала 23.06.2025 заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення;
- за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту встановити новий строк подання звіту та накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у встановленому законом розмірі.
В обґрунтування заяви позивач зазначила, що відповідач постанову Шостого адміністративного апеляційного суду від 20.05.2025 у справі № 580/7963/24 не виконав, оскільки вважає, що мінімальна пенсія за віком в Україні у 2024-2025 рр. встановлена в розмірі 2 361 грн, то розмір її основної пенсії має становити 14 166 грн (2361 х 6), проте розмір пенсії з надбавками складає 12 728,82 грн, після вже виконання судового рішення є інший, і тому вважає, що відповідач безпідставно застосував при її розрахунку прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у розмірі 2 093,00 грн. 
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 р. у задоволенні заяви про встановлення судового контролю в адміністративній справі відмовлено.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання рішення суду здійснило перерахунок пенсії позивачці, і цей факт є виконанням судового рішення.
Проте, застосування іншого розміру мінімальної пенсії є окремим спором між позивачем і відповідачем з інших підстав.
Отже, зазначив суд першої інстанції, ураховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення в порядку встановлення судового контролю на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у зв`язку із чим у задоволенні заяви позивача належить відмовити.
Позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати таку ухвалу суду першої інстанції як таку, що порушує загальний принцип встановлений Конституцією України щодо виконання судового рішення та захист прав людини через судове рішення.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 було відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, і після надходження справи, 30.09.2025 було призначено до слухання у порядку письмового провадження. 
З поважних причин слухання справи продовжувалось. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Крім того, за ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду, колегія суддів відзначає, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення, належне та повне його виконання та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.
При цьому, як правильно зазначає Апелянт, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат за заявою позивача є обов`язком суду в силу приписів абз. 2 ч. 1 ст. 382 КАС України.
Разом з тим, якщо на виконання судового рішення у справі у відповідачем вчиняються дії, які порушують права позивача, останній має право звернутися з відповідною заявою до суду в порядку ст. 383 КАС України.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду, колегія суддів відзначає, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України, фактично не погоджувався із розміром розрахункової величини мінімальної пенсії за віком (2093,00 замість 2 361,00 грн), яку Відповідач застосував під час здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення суду. Тобто Позивач не погоджується саме з діями, вчиненими Відповідачем, на виконання рішення суду.
Означені обставини виключають правові підстави для застосування судом заходів судового контролю, передбачених статтею 382 КАС України, але вказують на наявність у Позивача права звернутися до суду першої інстанції із заявою про визнання протиправними дій, вчинених Відповідачем на виконання рішення суду в цій справі, у порядку ст. 383 КАС України.
Відтак, враховуючи доводи позивача, які покладено в основу заяви про встановлення судового контролю, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для застосування інституту судового контролю, який у цьому випадку не є належним та ефективним.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку саме про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю та відмови в задоволенні заяви по суті вимог, позаяк заява мала б бути повернута Позивачу без розгляду, оскільки підстави, на які він посилався, не відповідають змісту інституту судового контролю.
Вказане не позбавляє Позивача права повторно звернутися із заявою про встановлення судового контролю після усунення підстав, з яких заяву було залишено без розгляду.
Водночас, як правильно зазначає Апелянт, у межах спірних правовідносин відсутні правові підстави для звернення до суду з окремими позовом, оскільки вимоги про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийнято (вчинено, не вчинено) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідачем до відзиву до даної апеляційної скарги долучено новий розрахунок пенсії позивача, відповідно до якого з 01.03.2024 пенсія позивача складає саме 14336,82 грн (14166, 00 - основна та 170,82 грн додаткова), що узгоджується із вимогами позивача у її заяві про встановлення судового контролю.
Надаючи оцінку доводам учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року - скасуванню, а заява - залишенню без розгляду та поверненню.
Разом з тим, відсутні правові підстави для постановлення окремої ухвали, оскільки порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування рішення суду.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 р. - задовольнити частково.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - повернути без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова 

О.В. Епель

В.В. Файдюк