Справа № 274/4032/25
Провадження № 2/0274/375/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" травня 2026 р. м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т. Б. за участю секретаря судового засідання Гориніної Ю. О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з указаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач є її рідною дочкою та матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , 2008 р. н. Батько дитини записаний відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України.
Дочка та онука зареєстровані у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому відповідач зі своїм співмешканцем з нею та дитиною не проживає.
Позивач займається вихованням та утриманням дитини, опікується її станом здоров`я.
Відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, до дитини ставиться байдуже, не цікавиться її життям, станом здоров`я, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, самоусунулась від виховання батьківських обов`язків.
Указані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення позивача батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 16.09.2025 відкрито загальне позовне провадження.
04.11.2025 на адресу суду надійшов лист органу опіки та піклування виконавчого комітету виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 15.10.2025 задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, закрито проведення підготовчого провадження, справу призначено до судового розгляду.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи їй повідомлялось.
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4 від 22.12.2025 про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою на підставі ст. 247 ЦПК України.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін).
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав.
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Стаття 27 Конвенції про права дитини, прийнята резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, визначає, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною 3 ст. 166 ЦПК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).
Пунктом першим ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Встановлено, що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини записаний ОСОБА_7 відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00037865154 від 17.12.2022.
ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , 
З копії паспорта позивача ОСОБА_1 та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 вбачається, що їх зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
З довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 вбачається, що 16.02.2023 її знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки КНП "ПМСД" Бердичівської міської ради від 19.05.2025, ОСОБА_3 з 08.06.2023 знаходиться під спостереженням лікувальної установи з діагнозом: вроджена вада розвитку колінного суглоба.
Згідно характеристики гімназії № 17 м. Бердичева від 15.05.2025, учениці 11 класу ОСОБА_3 , остання навчається у закладі з першого класу, бере активну участь у різних заходах. Навчанням та вихованням дитини займається бабуся, мама не приймає участі у навально - виховному процесі.
Згідно характеристики Центру позашкільної освіти ім. О. Разумкова від 12.05.2025 та довідки від 13.05.2025, ОСОБА_3 навчається в ансамблі з шести років, має навчальні досягнення високого рівня, солістка ансамблю, активна учасниця всіх заходів, користується повагою серед педагогів. Бабуся приділяє належну увагу вихованню онучки, активний член батьківського комітету ансамблю. Мати жодного разу не з`являлася в колективі, концерти не відвідувала, вихованням доньки не займалася.
Згідно довідки № 481 від 01.09.2025, ОСОБА_3 навчається в Київському професійному коледжі з посиленою військовою та фізичною підготовкою з 01.09.2025 по 30.06.2026 з однорічним терміном навчання за професією "Офіс - адміністратор". Форма навчання денна, бюджет.
Працівниками міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області обстежено умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що умови проживання задовільні, в одній із кімнат є усі необхідні умови для проживання дитини.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 31.10.2025 № 321, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідок ОСОБА_8 , тітка ОСОБА_9 , показала, що ОСОБА_10 з пологового будинку проживає разом з бабусею, вихованням дитини відповідач не займалася.
Свідок ОСОБА_11 є двоюрідною сестрою позивача, у судовому засіданні пояснила, що відповідач покинула дитину, коли їй було три місяці, з цього часу ОСОБА_12 , яка є бабусею ОСОБА_13 , займається її вихованням. Мама жодного разу не з`являлась.
Дитина ОСОБА_3 повідомила, що її вихованням займається бабуся, мати не приймала та не приймає участі у вихованні, утриманні, хоче, щоб її позбавили батьківських прав.
Заслухавши пояснення позивача, свідків, з`ясувавши думку дитини, враховуючи заяву відповідача про визнання позову в частині позбавлення її батьківських прав відносно дитини, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідач ОСОБА_4 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки, не піклується про неї, самоусунулась від утримання та виховання дитини.
Тому, за таких встановлених обставин, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, який вказав на доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дитини та вважає, що всі обставини справи в сукупності свідчать про свідоме та тривале ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків.
Водновчас, враховуючи, що дитина під час розгляду справи досягла повноліття, суд зазначає, що досягнення дитиною повноліття під час розгляду судом справи про позбавлення батьківських прав не може бути самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Незважаючи на досягнення дитиною повноліття, суд має встановити обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених статтею 164 СК України підстав позову про позбавлення відповідача батьківських прав та ухвалити відповідне судове рішення.
Верховний Суд зауважив, що факт досягнення дитиною повноліття під час розгляду спору та ухвалення відповідного судового рішення не може впливати на правовий результат вирішення справи судом, оскільки суд має оцінювати в сукупності факти виконання / невиконання батьками своїх обов`язків щодо дитини за період до її повноліття, які й стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом (Постанова Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23)).
Суд вважає, що таке позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини щодо отримання належного утримання та виховання.
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів (ч. 3 ст. 166 СК України).
Відповідно до вимог позову, позивач у позовній заяві просить суд стягувати з відповідачки на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Передбачених законом підстав для звільнення відповідачки від обов`язку утримувати дитини судом не встановлено.
При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальний стан відповідача, яка є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я або інші обставини, які б могли вплинути на можливість відповідача сплачувати аліменти у матеріалах справи відсутні.
З огляду на те, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню.
При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).
Суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч. 1 ст.169 СК України).
V. Розподіл судових витрат
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, адреса: м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ЄДРПОУ 04053602.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА