Справа №766/6741/26
н/п 1-кп/766/3737/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 12.04.2026 під №12026232040000083 за обвинуваченням: 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
раніше судимого:
- вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 28.04.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень (станом на 16.04.2026 штраф не сплачено);
- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку),
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
І. Встановлені судом обставини (встановлені органом досудового розслідування), які не оспорюються учасниками судового провадження
ОСОБА_2 11.04.2026 близько 17:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою проживання: АДРЕСА_2 , під час конфлікту, на ґрунті ревнощів, із ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, їх наслідків та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , з якою він спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, умисно завдав їй не менше двох ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя, чим спричинив, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров?ю. 
Суд кваліфікує дії обвинуваченого  ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження
Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, та з клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_4 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі, просив призначити покарання у виді пробаційного нагляду. 
Також до обвинувального акту долучена і відповідна заява потерпілої ОСОБА_3 , яка не заперечувала проти розгляду провадження в спрощеному порядку, не оспорюючи фактичні обставини справи. 

ІІІ. Процесуальні дії суду
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення проступку у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, жодних перешкод під час досудового розслідування не чинив, не намагався уникнути відповідальності, а тому до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання своєї вини та щире каяття. 
Оцінюючи наявність обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується з твердженням сторони обвинувачення про те, що з огляду на вчинення проступку відносно особи, з якою винний перебуває у сімейний відносинах, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння, обґрунтованим є твердження про наявність таких обтяжуючих обставин як вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з кою винний перебуває у сімейних відносинах, а також вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 

V. Мотиви призначення покарання
При призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності притягувався і не відбувши призначене судом покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, кримінальне правопорушення вчинив щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.
З огляду на наведене, суд вважає за можливе та необхідне призначити ОСОБА_2 , враховуючи його клопотання, покарання пов`язане з обмеженням прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 59-1 КК України згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, з покладенням обов`язків, визначених ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, що відповідатиме цілям кримінального покарання та сприятиме виправленню обвинуваченого, буде достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того при призначення покарання суд враховує правила, визначені ч. 1 ст. 71 КК України, відповідно до яких якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Оскільки за вимогами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно, тому покарання за попереднім вироком підлягає до самостійного виконання.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 вчинив нове кримінальне правопорушення, маючи непогашену судимість та невідбуте покарання у виді штрафу за попереднім вироком, застосуванню підлягають правила ч. 1 ст. 71 КК України.
Оцінюючи необхідність застосування щодо ОСОБА_2 обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, суд враховує наступне. Так, відповідно до постанови об`єднаної палати ККС від 12.02.2020 у справі № 453/225/19 Верховний Суд вказав, що встановлена у п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього. Натомість, як убачається з матеріалів цієї справи, в обвинувальному акті не міститься жодних посилань на вчинення обвинуваченим злочину, пов`язаного з домашнім насильством. Оскільки органами досудового розслідування обвинуваченому не інкримінувалося вчинення злочину, пов`язаного з домашнім насильством, він не був обізнаний із таким обвинуваченням і не мав можливості захищатися від нього.
Оскільки ж ОСОБА_2 не було інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, відсутні підстави і для застосування обмежувальних заходів, визначених ст. 91-1 КК України. 

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом
Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України).
Керуючись ст. ст. 373-376, 382 КПК України, суд, - 

у х в а л и в:
1. ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.
На підставі п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
2. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 28.04.2025 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
3. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно. 
4. На підставі п. п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
5. Речові докази:
- відеозапис від 11.04.2026, який міститься на цифровому носії CD-R – диску – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя:  ОСОБА_1