Справа № 163/2587/25  Провадження №33/802/365/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Давидюка О.Ф. та представника митниці Кунєвої З.Ю., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну захисника Давидюка О.Ф. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 02 квітня 2026 року ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 2 911 736 (два мільйони дев`ятсот одинадцять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 07 копійок.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665.60 грн.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він як директор ПП «ГОЛДКАР» (код ЄДРПОУ 44298630), під час митного оформлення товарів «транспортні засоби» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№ UA205170/2022/017217 від 29.08.2022, UA205170/2022/017476 від 31.08.2022, UA205170/2022/017503 від 31.08.2022, UA205170/2022/017619 від 02.09.2022, UA205170/2022/017623 від 02.09.2022, UA205170/2022/017628 від 02.09.2022, UA205170/2022/017763 від 05.09.2022, UA205170/2022/018059 від 08.09.2022, UA205170/2022/018220 від 12.09.2022, UA205170/2022/018253 від 12.09.2022, UA205170/2022/018375 від 13.09.2022, UA205170/2022/018398 від 13.09.2022, UA205170/2022/018779 від 16.09.2022, UA205170/2022/018951 від 09.09.2022, UA205170/2022/018952 від 19.09.2022, UA205170/2022/019197 від 21.09.2022, UA205170/2022/019319 від 22.09.2022, UA205170/2022/019324 від 22.09.2022, UA205170/2022/019416 від 23.09.2022, UA205170/2022/019431 від 23.09.2023, UA205170/2022/019614 від 26.09.2022, UA205170/2022/019798 від 27.09.2022, UA205170/2022/020004 від 29.09.2022, UA205170/2022/020011 від 29.09.2022, UA205170/2022/020044 від 30.09.2022, UA205170/2022/020074 від 30.09.2022, UA205170/2022/020105 від 30.09.2022, UA205170/2022/020165 від 30.09.2022, UA205170/2022/020167 від 30.09.2022, 22UA205170020306U2 від 03.10.2022, 22UA205170020434U5 від 04.10.2022, 22UA205170020695U6 від 06.10.2022, 22UA205170020946U4 від 10.10.2022, 22UA205170021664U7 від 18.10.2022, 22UA205170021667U4 від 18.10.2022, 22UA205170021670U5 від 18.10.2022, 22UA205170021683U7 від 18.10.2022, 22UA205170021687U3 від 18.10.2022, 22UA205170021692U2 від 18.10.2022, 22UA205170021704U7 від 18.10.2022, 22UA205170021734U0 від 18.10.2022, 22UA205170021735U0 від 18.10.2022, 22UA205170021762U6 від 18.10.2022, 22UA205170021763U5 від 18.10.2022, 22UA205170021770U2 від 18.10.2022, 22UA205170022154U0 від 21.10.2022, 22UA205170022345U9 від 24.10.2022 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 2 911 736,07 грн шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ D0337528 від 26.08.2022, D0337931 від 30.08.2022, D0337925 від 30.08.2022, D0338402 від 31.08.2022, D0338441 від 31.08.2022, D0338716 від 01.09.2022, D0349129 від 02.09.2022, D0348326 від 06.09.2022, D0349162 від 09.09.2022, D0348218 від 06.09.2022, D 0349732 від 09.09.2022, D0352181 від 12.09.2022, D0351982 від 16.09.2022, D0349982 від 09.09.2022, D0349985 від 09.09.2022, D0352931 від 20.09.2022, D0353056 від 21.09.2022, D0353021 від 21.09.2022, D0354019 від 22.09.2022, D0353102 від 22.09.2022, D0353995 від 22.09.2022, D0353377 від 23.09.2022, D0352901 від 27.09.2022, D0352792 від 26.09.2022, D0352517 від 26.09.2022, D0352118 від 28.09.2022, D0352396 від 28.09.2022, D0353610 від 28.09.2022, D0353817 від 28.09.2022, D0354890 від 29.09.2022, D0354847 від 30.09.2022, D0354623 від 05.10.2022, D0354677 від 07.10.2022, D0355881 від 11.10.2022, D0354671 від 06.10.2022, D0357416 від 17.10.2022, D0356518 від 14.10.2022, D0355819 від 11.10.2022, D0355439 від 10.10.2022, D0355512 від 10.10.2022, D0355576 від 10.10.2022, D0355612 від 10.10.2022, D0356812 від 14.10.2022, D0354596 від 06.10.2022, D0357281 від 17.10.2022, D0354764 від 03.10.2022, D0354850 від 07.10.2022, які не були завірені зазначеним у них компетентним митним органом Угорщини, а наявна на них печатка цього органу є підробленою, та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у вищевказаних митних деклараціях типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що єдиною підставою відображених нарахувань, слугувала нічим не підтверджена інформація уповноваженого митного органу Угорщини, яка не мала ні документального підтвердження, ні офіційного перекладу, а тому вона не може вважатись належними та допустимими доказами. Вказує на те, що при митному оформленні жодного сумніву стосовно достовірності документів на транспортні засобами у митного органу та у ОСОБА_1 не виникало. Зазначає, що це свідчить про відсутність будь-якого умислу ОСОБА_1 щодо порушення митних правил. Крім того, рішеннями Волинського окружного суду від 17.12.2025 та 02.03.2026 прийняті рішення по доранахуванням ПП «Голдкар» за період з 30.11.2021 по 29.03.2023, здійснених Волинською митницею згідно податкових повідомлень-рішень визнані протиправними та скасовані. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Давидюка О.Ф., який підтримував подану апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, представника митниці Кунєву З.Ю., яка заперечувала апеляційну скаргу і просила постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України, вказаних вимог закону дотримався.
Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Як встановлено місцевим судом, факт ввезення на митну територію України в адресу ПП «ГОЛДКАР» товарів – «транспортні засоби» в кількості 47 штук і випуск їх у вільний обіг підтверджується доданими до протоколу копіями вище зазначених митних декларацій типу ІМ40ДЕ.
Так, декларування вказаного товару здійснював ОСОБА_1 , який на дату декларування був керівником фірми отримувача товару ПП «ГОЛДКАР», що підтверджується витягом з програмного комплексу ІКС «Податковий блок» та обліковою карткою суб`єкта ЗЕД. 
Крім того, у графі 36 митної декларації заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС), при цьому преференція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ D0337528 від 26.08.2022, D0337931 від 30.08.2022, D0337925 від 30.08.2022, D0338402 від 31.08.2022, D0338441 від 31.08.2022, D0338716 від 01.09.2022, D0349129 від 02.09.2022, D0348326 від 06.09.2022, D0349162 від 09.09.2022, D0348218 від 06.09.2022, D 0349732 від 09.09.2022, D0352181 від 12.09.2022, D0351982 від 16.09.2022, D0349982 від 09.09.2022, D0349985 від 09.09.2022, D0352931 від 20.09.2022, D0353056 від 21.09.2022, D0353021 від 21.09.2022, D0354019 від 22.09.2022, D0353102 від 22.09.2022, D0353995 від 22.09.2022, D0353377 від 23.09.2022, D0352901 від 27.09.2022, D0352792 від 26.09.2022, D0352517 від 26.09.2022, D0352118 від 28.09.2022, D0352396 від 28.09.2022, D0353610 від 28.09.2022, D0353817 від 28.09.2022, D0354890 від 29.09.2022, D0354847 від 30.09.2022, D0354623 від 05.10.2022, D0354677 від 07.10.2022, D0355881 від 11.10.2022, D0354671 від 06.10.2022, D0357416 від 17.10.2022, D0356518 від 14.10.2022, D0355819 від 11.10.2022, D0355439 від 10.10.2022, D0355512 від 10.10.2022, D0355576 від 10.10.2022, D0355612 від 10.10.2022, D0356812 від 14.10.2022, D0354596 від 06.10.2022, D0357281 від 17.10.2022, D0354764 від 03.10.2022, D0354850 від 07.10.2022, у яких органом їх видачі зазначено митницю Угорщини.
Вказані обставини в поданій апеляційній скарзі захисником не оспорюються.
Згідно відповіді на запит Держмитслужби, уповноважений митний орган Угорщини листом від 22.07.2025 №1724229401 повідомив, що вище вказані сертифікати з перевезення товару EUR.1 не були завірені компетентним органом, а печатка, яка міститься на цих сертифікатах - підроблена. Відповідно, товари, на які поширюється дія цих документів, не можуть вважатися такими, що мають статус походження у значенні відповідних положень щодо визначення походження продукції.
У зв`язку з надходженням вказаної відповіді, митним органом встановлено, що вказані сертифікати EUR.1 не відповідають вимогам ст.16 Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. 
Крім того, у зв`язку з вказаними обставинами було проведено документальну невиїзну перевірку, згідно акту вказаної перевірки № 154/25/7.3-19/17/44298630 від 10.12.2025 встановлено порушення ПП «ГОЛДКАР» під час декларування товару «транспортні засоби» за аналізованими у цій справі 47-ма митними деклараціями вимог: статті 15, 16 Доповнення І до Регіональної конвенції, ч.1 ст.257, ч.5 ст.280, ч.1 ст.281 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 2 426 446,72 грн, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 485 289,35 грн.
Згідно із ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
З диспозиції ст.485 МК України вбачається, що відповідальність особи за даною нормою закону, настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Суддя обґрунтовано визнав, що відповідь митних органів Угорщини здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі.
На підставі доказів того, що переміщення в адресу ПП «ГОЛДКАР» і випуск у вільний обіг товарів за аналізованими по справі митними деклараціями типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1, видача яких за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Угорщина підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірного звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, а тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.485 МК України.
Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Також не можуть бути враховані доводи захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 МК України з посиланням на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 та від 02.03.2026, оскільки вони постановлені в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, не мають преюдиційного значення для вирішення питання щодо наявності чи відсутності вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за правилами Митного кодексу України.
Крім того, висновки викладені у вказаних рішеннях стосуються оскарження податкових повідомлень-рішень і були прийняті на підставі актів документальної невиїзної перевірки від 18.02.2025 №7/25/7.3-19/17/44298630 та від 31.07.2025 №98/25/7.3-19/17/44298630.
Є безпідставними доводи апеляційної скарги в частині сумнівів щодо перекладу документів іноземної держави, з тих підстав, що в матеріалах справи відсутній нотаріально засвідчений переклад таки документів.
Правовими приписами ч.1 ст.503 МК України визначено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил.
Частиною 2 статті 503 МК України встановлено, що перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил.
З матеріалів справи вбачається, що переклад документів на українську мову здійснювала перекладач ОСОБА_2 , при цьому ОСОБА_2 надала відповідні відомості про рівень володіння нею іноземною мовою та освіту (кваліфікацію) (т.2 а.с.53), а тому виконаний нею переклад в силу ст.459 МК України, на переконання апеляційного суду, вважається належним та допустимим доказом у справі.
Крім того, положеннями Митного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами України не передбачено легалізації та проставлення апостилю на отриманій від компетентних іноземних органів в порядку ст.43, п.8 ст.336, п.5 ч.1 ст.352 МК України інформації та завірення її нотаріально.
Враховуючи сукупність вищенаведених доказів у даній справі, слід прийти до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив йому стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а також приписам ст.23 КУпАП.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 02 квітня 2026 щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду     В.П. Денісов