Справа № 462/1455/26
Провадження № 2/466/2359/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова 
у складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря судового засідання Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
23 лютого 2026 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №71799696 від 08.04.2025року у розмірі 21 000 грн. та судовий збір.
В обґрунтування вимог зазначає, що 08 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір надання коштів у кредит №71799696, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 7 000 грн строком на 30 днів. 
Договір укладено в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підтвердив, що ознайомився із правилами кредитування та умовами договору, розміщеними на веб-сайті кредитодавця. 
Згідно умов договору, сума кредиту становила 7 000 грн, строк кредитування - 30 днів, процентна ставка - 0,5 % на день, комісія за надання кредиту - 1 050 грн. 
Позивач зазначає, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників №14 від 26.08.2025 року, позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 у загальному розмірі 21 000 грн., з яких : 7 000 грн. - тіло кредиту, 350 грн. - проценти, 12 600 грн. - пеня, 1 050 грн. - комісія за надання кредиту. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.03.2026 року, справу скеровано за територіальною підсудністю. Вказана справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Львова 23.03.2026 року.
Ухвалою суду від 24.03.2026 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подав.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 08 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит №71799696, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 7 000 грн строком на 30 днів. 
Як вбачається зі змісту кредитного договору, кредит надавався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківську картку відповідача, реквізити якої були зазначені ним під час оформлення заявки на отримання кредиту. Договір укладено в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця з застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». 
Умовами договору передбачено процентну ставку за користування кредитом, а також відповідальність у випадку порушення строків виконання грошових зобов`язань. Крім того, договором передбачалась сплата комісії за надання кредиту. 
Підписанням договору відповідач підтвердив, що до моменту його укладення ознайомився із правилами кредитування, умовами договору, порядком нарахування процентів та наслідками невиконання зобов`язань, а також погодився із усіма істотними умовами договору. 
Суд зазначає, що відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, укладений між сторонами кредитний договір в електронній формі є належною та допустимою формою правочину та породжує для сторін відповідні цивільні права та обов`язки.
Крім того судом встановлено, що 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників №14 від 26.08.2025 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача у загальному розмірі 21 000 грн., з яких: 7 000 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 350 грн. – заборгованість за процентами, 12 600 грн. – пеня та 1 050 грн. – комісія за надання кредиту. 
Належність права вимоги позивачу підтверджується договором факторингу, витягом з реєстру боржників та актом приймання-передачі прав вимоги.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу права вимоги.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право звернення до суду із відповідними позовними вимогами.
Судом встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 7 000 грн, а також факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Разом з тим, спір у даній справі фактично зводиться не до наявності самого грошового зобов`язання, а до визначення розміру відповідальності відповідача та меж допустимого стягнення за договором споживчого кредитування.
Оцінюючи доводи позивача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти, визначені договором, а тому сам по собі факт нарахування процентів за користування кредитними коштами є правомірним.
Водночас, відповідно до ст.ст. 3, 509 ЦК України цивільні правовідносини повинні здійснюватися на засадах добросовісності, справедливості та розумності.
Крім того, оскільки спірні правовідносини виникли між фінансовою установою та фізичною особою як споживачем фінансових послуг, до них підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Як вбачається з матеріалів справи, значна частина заявленої до стягнення заборгованості сформована не за рахунок основної суми кредиту чи процентів за користування ним, а саме за рахунок штрафних санкцій та додаткових платежів, а саме пені у розмірі 12 600 грн та комісії у розмірі 1 050 грн. 
При цьому розмір заявленої пені майже удвічі перевищує суму фактично отриманого відповідачем кредиту, який становив 7 000 грн, а строк кредитування складав лише 30 днів. 
На переконання суду, стягнення таких сум не відповідало б принципу співмірності цивільно-правової відповідальності, оскільки фактично призводило б до покладення на споживача надмірного фінансового тягаря.
Суд враховує, що метою цивільно-правової відповідальності є не покарання боржника, а захист та відновлення порушеного права кредитора.
Водночас нарахування надмірних штрафних санкцій у спірних правовідносинах призводить до істотного дисбалансу прав та обов`язків сторін та суперечить засадам добросовісності і справедливості, які є загальними засадами цивільного законодавства.
Суд також враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений судом, якщо він є явно завищеним або за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені та комісії задоволенню не підлягають.
Разом з тим, вимоги про стягнення основної суми боргу у розмірі 7 000 грн та процентів у розмірі 350 грн є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 7 350 грн.
Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд , 
у х в а л и в :
позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами № 71799696 від 08.04.2025 року в розмірі 7 350 грн. (сім тисяч триста п`ятдесят гривень) яка складається з 7 000 грн. - тіло кредиту, та 350 грн. - за нарахованими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судового збору. В решті вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. 
Сторони в справі:
Позивач: Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима