Справа №676/2783/26
Номер провадження 2/676/3194/26

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2026 року 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді – Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання – Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.
Позов мотивований тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 18.10.2013 року по 19.04.2024 рік. Шлюб розірвано рішенням Орджонікідзевського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2024 року, справа №171/159/24. Від даного шлюбу сторони мають доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач добровільної участі у матеріальному забезпеченні дитини не брав, а тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі виконавчого листа по справі №171/160/24 виданого 15.07.2024 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 23.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Боржник судове рішення про стягнення аліментів у добровільному порядку не виконує, згідно наданого Кам`янець-Подільським відділом державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розрахунку заборгованості від 03.03.2026 року за №25.1-43/31180 (за період з січня 2024 року по лютий 2026 року) заборгованість по сплаті аліментів складає 34925,95 грн. Згідно проведеного розрахунку за період з січня 2024 року по лютий 2026 року, розмір пені складає 175954,68 грн. Поряд із цим ч. 1 ст. 196 СК України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості. З огляду на зазначене, просить суд стягнути з боржника пеню у розмірі 34925,95 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2026 року справу розподілено судді Пилипенко І.О.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася; її представник адвокат Косєй К.В. в позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що ним у травні 2026 року повністю погашена заборгованість по аліментам, а тому відсутні підстави для стягнення пені за прострочення їх сплати.
З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19.04.2024 року шлю зареєстрований 18 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_4 22 грудня 2025 року, після реєстрації шлюбу присвоєно спільне прізвище « ОСОБА_6 ».
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . 
Відповідно до виконавчого листа №171/160/24, виданого Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області 29.05.2024 року позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 23.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янець-Подільському від 10.06.2025 року ВП №78321803 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №171/160/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 23.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №78321803 наданого відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області відносно боржника ОСОБА_2 за період з січня 2024 року по лютий 2026 року рахується заборгованість у сумі 34925,95 грн. У травні 2026 року відповідачем ОСОБА_2 було погашено заборгованість по аліментам на суму 36682 грн. 
Дані правовідносини регулюються нормами СК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Згідно положень ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
При цьому, у відповідності до положень ст. 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 34925,95 гривень, що дорівнює 100 відсоткам заборгованості по сплаті аліментів.
Підставою для звернення з вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, згідно матеріалів справи, стала несплата відповідачем аліментів за рішенням суду за період з січня 2024 року по лютий 2026 року.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.196 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити, крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні.
Як роз`яснено у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 14-37цс18, а тому повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Верховного Суду від 20.07.2020 у справі №362/4462/16-ц (провадження №61-10968св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 Сімейного кодексу України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
У судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2024 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 23.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №171/160/24 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, державний виконавцем було визначено розмір аліментів від середньої заробітної плати по відповідному регіону – 1598 грн., а з січня 2026 року - 1756 грн. Як вбачається із наданого розрахунку заборгованості по аліментам відповідач ОСОБА_2 за період з січня 2024 року по листопад 2025 року взагалі не сплачував аліменти на утримання своєї доньки, а починаючи з грудня 2025 року по лютий 2026 року сплачував аліменти на свій розсуд.
Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього пені у зв`язку із повним погашенням заборгованості по аліментам у травні 2026 року, під час розгляду справи та вважає за необхідне вказати, що сплата заборгованості після виникнення прострочення не звільняє платника аліментів від відповідальності, передбаченої ст.196 СК України, оскільки право на стягнення неустойки виникає внаслідок несвоєчасного виконання аліментних зобов`язань. Сплата основної заборгованості по аліментам після звернення позивача до суду, не припиняє права одержувача аліментів на стягнення пені, оскільки право на таку пеню виникло внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем свого обов`язку.
Як вбачається із матеріалів справи заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини ОСОБА_2 , оскільки він у добровільному порядку не вжив заходів щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів.
Суд враховує, що з розрахунку державного виконавця вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів була встановлена державним виконавцем у лютому 2026 року на суму 34925,95 грн. та вказана сума заборгованості була сплачена ОСОБА_2 у травні 2026 року. Однак, вказана обставина не спростовує факт несплати відповідачем аліментів у період з січня 2024 року по лютий 2026 року, що також визнається і самим ОСОБА_2 .
Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок неустойки (пені) за період з січня 2024 року по лютий 2026 року, відповідно до якого неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 становить 175954,68 гривень.
Враховуючи, що сума неустойки (пені) зазначена позивачем ОСОБА_1 за порушення відповідачем аліментних зобов`язань перевищує 100% заборгованості по даним аліментним зобов`язанням, суд прийшов до висновку про стягнення неустойки в межах наявної заборгованості по аліментам за період з січня 2024 року по лютий 2026 року в сумі 34925,95 грн., як того просить позивач, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 грн. 
Керуючись ст. ст.180-182,196 СК України, ст. ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2024 року по лютий 2026 року у розмір 34925,95 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дані позивачки: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Дані відповідача: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя І.О. Пилипенко